ועדת הכנסת, כנסת 16, פרוטוקול מספר 21, 2003-06-02 10:00

רוני בר-און: חברת-הכנסת דליה איציק, בבקשה.

דליה איציק: אדוני היושב ראש, אני סבורה שצריך לקיים בירור על מה שהיה בשבוע שעבר, אתך, ביחד אתך.

דליה איציק: אני סבורה שלא היית צריך לעבור לסדר היום, ואני גם סבורה שאין ערך לסיכומים כי אתה הוא זה שהבאת את ההסכם, אתה הוא זה שביקשת מאתנו להתלכד סביב ההסכמה או סביב ההצעה שלך, וכך עשינו כולנו, ואתה הוא זה שהפרת את ההסכם.

דליה איציק: לפיכך, אני סבורה שצריך לקיים דיון מקדמי לפני כן על כל מה שקורה כאן, ואתה מבין שאני מרגישה שאין ערך עכשיו לשום מצב כי במילא יפרו את ההסכמים הללו - - -

רוני בר-און: אין לי שום בעיה, אני בשמחה אקיים את הבירור הזה - כואב וממצה ככל שהדבר דורש - אני לא אהסס לקיים את הדיון הזה ולהסיק ממנו מסקנות.

דליה איציק: אני גם מציעה שיהיה דיון על הייעוץ של היועצת המשפטית.

רוני בר-און: אין שום בעיה, אני לא רק מסכים לדיון אלא מברך עליו, אבל אני מציע שלא נעצור את העבודה ונשבית את סדר היום הרגיל.

רוני בר-און: נקיים את הדיון ככל שתבקשי ומתי שתבקשי, אפשר שזה ייעשה גם היום, מיד בתום ישיבת הוועדה.

רוני בר-און: כרגע אנחנו עוסקים בקביעת סדרי הדיון של ההצעה שלכם לאי-אמון בממשלה.

רוני בר-און: יש משהו שאת מבקשת לומר?

דליה איציק: לא.

רוני בר-און: חברת-הכנסת זהבה גלאון?

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: היו"ר רוני בר-און: תודה.

זהבה גלאון: אדוני, יושב ראש הקואליציה?

גדעון סער: אני רק רוצה להעיר שדיון בייעוד היועצת המשפטית הוא לא מתפקידי ועדת הכנסת--

דליה איציק: אני לא שואלת אותך מה כן ומה לא.

דליה איציק: מספיק שראשי ועדות שומעים לך וככה זה גם נראה.

גדעון סער: --ולכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שאתה כיושב ראש ועדה שמכיר את סמכויותיה לא צריך לאפשר את גלישת הדיון לנושא הזה.

רוני בר-און: בזה נדון כשנקיים את הבירור, זה לא המקום לדון כאן.

רוני בר-און: מה אתם מציעים לגבי סדרי הדיון היום בהצעת אי-האמון?

גדעון סער: אני מציע שיתקיים אותו נוהל שהיה בשבוע שעבר בהצעת אי-האמון, ואולי, לתת לסיעה הגדולה בבית זמן קצת יותר ראוי.

גדעון סער: במספרים, 3 דקות לסיעה.

רוני בר-און: כמה לסיעת העבודה ולמרצ?

גדעון סער: סיעות העבודה ומרצ הן מציעות את הצעת אי-האמון, אבל לא איכפת לי שיהיה 6 דקות לשתי הסיעות הגדולות.

גדעון סער: שוב, כדי שלא ייראה תקדים שאנחנו משווים שתי סיעות שלא זהות בגודלן ואפילו לא קרובות לזה.

רוני בר-און: 6 דקות לגדולות ו-3 דקות לכל השאר.

זהבה גלאון: למנמקים עשר.

גדעון סער: מנמקים זה תמיד עשר.

רוני בר-און: והצגה למרצ ולעבודה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת יהלום?

שאול יהלום: אני מסכים.

רוני בר-און: חבר-הכנסת פרוש?

מאיר פרוש: אני מסכים, אבל ברשותך, אבקש מחבריי באופוזיציה שגם הם יסכימו, ואגיד לך למה.

מאיר פרוש: בשבוע שעבר ראינו שהקואליציה פשוט לא קיימת בכלל.

מאיר פרוש: היא אמרה לנו: אין בעיה, נלך להצבעות, ואתם ראיתי ששברו את הראש, התחננו על נפשם, ביקשו ואמרו תקצרו את הדיונים.

מאיר פרוש: בסוף התברר שהחברים בקואליציה פשוט חיפשו דרך לברוח מהבניין הזה, ולא היה איכפת להם איזה תקציב הולך לעבור ומה עם התכנית הכלכלית, אם היא תהרוג עוד כמה ילדים או עוד כמה נשים.

מאיר פרוש: אז מה איכפת לנו לתת לתעשייה הגדולה ששמה ליכוד, כמה דקות שהיא רוצה, הרי בסופו של דבר היא לא תנצל את הדקות האלו, היא לא מסוגלת לדבר, היא לא מסוגלת לעשות שום דבר חוץ מאשר להצביע ולגרום לכך שילדים יהיו רעבים.

רוני בר-און: באין הצעות נוספות, אני מעלה להצבעה את הצעתו של יושב ראש הקואליציה – 6 דקות לסיעות הגדולות: לעבודה ולליכוד; 3 דקות לכל השאר.

רוני בר-און: מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.

רוני בר-און: אני קובע אפוא שאלה יהיו סדרי הדיון.

יאיר פרץ: דרך אגב, זה בהלכה.

רוני בר-און: בסדר, אני עושה את זה מתוך תפיסת עולם, לא מתוך ההלכה, צר לי.

רוני בר-און: אבל אני שמח שכיוונתי לדרכה של ההלכה.

רוני בר-און: ואני באמת מבקש סליחה ממי שנפגע.

רוני בר-און: חבר-הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב ראש, זו ישיבה ראשונה של ועדת כנסת אחרי שקרה מה שקרה במליאת הכנסת שחבר כנסת אחד הצביע בשביל השני.

מאיר פרוש: כחבר בוועדת הכנסת אני רוצה לדעת מה הולך לקרות בדבר חמור כזה?

רוני בר-און: זה בסעיף שונות, אם יוותר לנו זמן, זו לא הצעה לסדר.

רוני בר-און: סליחה.

מאיר פרוש: דבר חמור כזה בסעיף שונות?

מאיר פרוש: אני יכול להצביע בשביל החברים שלי?

מאיר פרוש: זה שונות?

רוני בר-און: חבר-הכנסת פרוש, יש ועדת אתיקה, אתה, כפרלמנטר ותיק ומובהק יודע שאין מלכות מתערבת במלכות, כל עוד זה תלוי בוועדת האתיקה, ועדת הכנסת לא תתעסק בזה.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: קביעת הרכב ועדת המשנה לענייני אבטחת חברי הכנסת

רוני בר-און: הנושא השני שעל סדר היום: קביעת הרכב ועדת המשנה לענייני אבטחת חברי הכנסת.

רוני בר-און: כדי להרכיב את ועדת המשנה לענייני אבטחת חברי הכנסת, בהרכב שמוצע, ובהסכמה בין יושב ראש הקואליציה ויושב ראש האופוזיציה, אנחנו צריכים להוסיף שני ממלאי מקום קבועים לוועדת הכנסת.

רוני בר-און: קיבלתי מכתב מיו"ר הקואליציה ויו"ר האופוזיציה בו אנחנו מתבקשים להוסיף שני ממלאי מקום קבועים בוועדת הכנסת: אהוד יתום ימלא את מקומו של דניאל בנלולו, ודני יתום ימלא את מקומו של שלום שמחון.

רוני בר-און: אני מעמיד זאת להצבעה, מי בעד?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.

רוני בר-און: תודה, אני קובע שההצעה התקבלה פה אחד.

רוני בר-און: מכיוון ששני האחים לבית יתום יהיו ממלאי מקום קבועים בוועדת הכנסת, על דעת יו"ר הקואליציה ויו"ר האופוזיציה, מוצע ההרכב הבא לוועדת המשנה לענייני אבטחת חברי הכנסת.

רוני בר-און: שאול יהלום – יו"ר; אהוד יתום; דני יתום; רשף חן ויאיר פרץ.

רוני בר-און: יש למישהו הצעה אחרת?

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, לעתיד, אני חושבת שכל ועדה או ועדת משנה של ועדות הכנסת, ראוי שיהיה בה גם ייצוג לנשים.

זהבה גלאון: אני לא אומרת שאני רוצה בוועדה הזאת - שלא יובן שלא נכון – הרעיון הוא שתהיינה נשים בוועדות מוועדות הכנסת.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה עקרון חשוב.

רוני בר-און: אני מסכים איתך.

רוני בר-און: נרשום את זה לפנינו.

רוני בר-און: אדוני יו"ר הקואליציה, גברתי יו"ר האופוזיציה, בפעם הבאה, בהסכמות, נא לדאוג לייצוג נשים.

רוני בר-און: נעבור להצבעה, מי בעד הרכב הוועדה כפי שהצגתי אותה, בבקשה ירים את ידו.

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.

רוני בר-און: תודה רבה, אושר אפוא גם ההרכב הזה.

רוני בר-און: 3.

רוני בר-און: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – בוררות חובה בשירות הציבורי), התשס"ג-‏2003

רוני בר-און: הסעיף הבא: בקשתו של חבר-הכנסת יורי שטרן, להקדים ולפטור מחובת הנחה, את הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – בוררות חובה בשירות הציבורי), התשס"ג-2003.

רוני בר-און: גברת אריאלה קלעי, נציגת משרד המשפטים, עמדתכם בבקשה.

עו"ד אריאלה קלעי: הממשלה לא מתנגדת לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: אנחנו מאוד מודים לך.

רוני בר-און: חבר-הכנסת יורי שטרן, תציג בבקשה, בקצרה, את הצעת החוק.

יורי שטרן: כבוד היושב ראש, היתה לנו הצעת חוק שמטרתה להסדיר מחדש את כל נושא השביתות במשק שאמורה היתה לעלות לדיון במליאה בעיצומה של השביתה הגדולה - שזה היה הזמן הטוב ביותר, גם מבחינה ציבורית וגם מבחינה תקשורתית – אבל, קיבלנו בקשה מנציגי משרד המשפטים וגם מיושב ראש הקואליציה להתאים את ההצעה שלנו לגישת משרד המשפטים.

יורי שטרן: עשינו את ההתאמה הזאת, וסיכמנו שברגע שהדבר הזה יסתיים, אנחנו נבקש פטור מחובת הנחה, בהסכמת הקואליציה ובהסכמת משרד המשפטים.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת-הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אני מבקשת לשאול, מה בדיוק הדחיפות שבאים לוועדת הכנסת ומבקשים פטור מחובת הנחה?

זהבה גלאון: חשבתי שכדי למנוע זילות של המוסד הזה של פטור מחובת הנחה, באים לוועדת הכנסת, ובאמת, אנחנו מאשרים דברים שהם הכי דחופים על סדר היום הלאומי.

זהבה גלאון: זה לא נראה לי הדבר הכי נכון לעשות מבחינת פטור מחובת הנחה.

זהבה גלאון: אני חושבת שוועדת הכנסת צריכה לשמור על כך.

זהבה גלאון: אני חושבת שאם ועדת הכנסת תיתן פטור מחובת הנחה, והצעות החוק האלה יעברו, זה יהיה אחד הרגעים הקשים ביותר למשק הישראלי, זו תהיה פגיעה בזכות יסוד שבג"ץ אמר עליה - - - שהיא בבחינת פרה קדושה, זכות השביתה, וזה שיש כאן ממשלה שתומכת או ששולחת את השליחים שלה להגיש הצעות חוק פרטיות כדי לאפשר להם להמשיך בעריצות של הרוב הקואליציוני לשלוט - - -

יורי שטרן: את הצעת החוק הנחנו - - - זהבה גלאון: גם אז היא היתה הצעה מבישה, וההצעה של רוחמה אברהם שהונחה היום גם היא הצעה מבישה, וזה ששר המשפטים תומך בה בעיני זה מחפיר, וזה שהממשלה תומכת בה, זה עוד יותר מחפיר.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: דליה איציק, בבקשה.

דליה איציק: אדוני יושב ראש הוועדה, כל הרציונל וכל ההגיון של פטור מחובת הנחה זה מיידיות, דחיפות, שמישהו יסביר לי מה קרה?

דליה איציק: למיטב ידיעתי לא הולכת לפרוץ מלחמה ואין שום דחיפות בענין הזה, אבל לא בכדי חברו מפלגה מאוד מסוימת, מעניין גם מי מגיש את ההצעה הזו, שר המשפטים שמשליט טרור גם בסיעה שלו, רוצה להשליט טרור גם כאן.

דליה איציק: מי שקרא לארגוני העובדים פשע מאורגן, מי שקרא לשביתות מאורגנות פשע מאורגן, מי שמנהל את ישיבת הסיעה שלו כאילו כולם חיילים, ולא בכדי שר המשפטים תומך בענין הזה, אני חושבת שאין לזה תקדים ואח ורע מאז קום המדינה ששר משפטים, אתה משפטן ואתה מבין את הענין הזה.

דליה איציק: אדוני היושב ראש, אני מבקשת לדחות את ההצעות על הסף ולו בשל הענין שאין פה שום דחיפות ושום מיידיות המצריכה פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: דליה, ההבדל בין דחייה על הסף לדחייה לגופו של ענין, במקרה שלנו לא קיים.

רוני בר-און: אני לא יכול לדחות שום דבר על הסף.

דליה איציק: אני מדברת על חובת פטור, אין שום סיבה.

רוני בר-און: השאלה בחובת הפטור היא שאלה שההצבעה עליה היא בעקבות דיון.

רוני בר-און: דחייה על הסף היא בלי דיון, אין את המכשיר הזה פה.

דליה איציק: אבל אדוני יודע בוודאי שכאשר מוגשת הצעה כזו, המציע צריך להסביר את הענין.

רוני בר-און: לנמק את עניין הדחיפות, בסדר, שמענו את השאלות, אתן ליורי שטרן להוסיף כמה משפטים.

רוני בר-און: חבר-הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

רוני בר-און: אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אני חושב ששתי הבקשות לפטור מחובת ההנחה, והרוב הצפוי להן בגלל הרוב הפרלמנטרי, בלי מחשבה מעמיקה הן המשך של מה שקרה והתרחש בשבוע שעבר בסדרי הדיון שסוכמו בבית הזה על ידי הקואליציה והאופוזיציה.

רוני בר-און: הדורסנות של הרוב מביאה אותנו לקבלת החלטות שבתולדות המדינה לא התקבלו כמותן.

רוני בר-און: גם קואליציות, ימין ושמאל, שהיו בממשלות שהיו לא העזו להעלות הצעות כאלה ולתמוך בהן.

יחיאל חזן: תמיד יש פעם ראשונה.

אחמד טיבי: וזה מאוד מדאיג, חבר-הכנסת חזן, זה מאוד מדאיג.

אחמד טיבי: יש כאן נסיון לרסק את האיגודים המקצועיים.

אחמד טיבי: המשמעות היא ריסוק כל זכות של מחאה, התארגנות ושביתה.

אחמד טיבי: לכן, אני קורא לחברי הוועדה להתנגד, בלי קשר לשיוך המפלגתי ולמשמעת הקואליציונית הקשה, וגם היא הדורסנית.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת אלי בן-מנחם, בבקשה.

אלי בן-מנחם: רוני, מבחינתי מדובר בנושא מאוד חשוב, אבל אני לא רואה שיש בו דחיפות, זו פגיעה בדמוקרטיה.

אלי בן-מנחם: מחר נוכל לבוא ולומר שממשלה שנבחרה על ידי עם ישראל, צריכה לשאול את העם כדי להחליט משהו,זה מאוד משונה.

אלי בן-מנחם: פעם אחת, בהיסטוריה של מדינת ישראל, שאלו את העובדים ולא את ועד העובדים.

אלי בן-מנחם: פיטרו את ועד העובדים, שאלו את העובדים, ו-90% של העובדים אישרו את מה שהוועד החליט, זה היה באל-על, בתקופה שאני הייתי שם.

אלי בן-מנחם: ההסתדרות פיטרה אותנו, שאלו את העובדים אם לצאת לשביתה, 90% הצביעו עם ועד העובדים, כי אלה המנהיגים שלהם.

אלי בן-מנחם: אני לא חושב שיש כאן דחיפות, זה לא דמוקרטי, ועד העובדים הוא המנהיג, אם העובדים נגד הוועד, הוועד לא יצא לשביתה בלי שהוא יודע מה הרוח ששוררת בקרב העובדים שלו.

אלי בן-מנחם: כלומר, זה דבר מאוד דיקטטורי, וזה יכול להיות בומרנג.

אלי בן-מנחם: אתה יכול להתחיל עם זה היום ולהביא למצב שלא תהיה בכלל שביתה, וכל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

אלי בן-מנחם: אין פה בכלל דחיפות, גמרנו את התקציב, סגרנו, אי-אפשר להחזיק את כולם בגרון.

אלי בן-מנחם: אולי בכלל אפשר לבטל את כל ועדי העובדים במדינת ישראל, וכל דבר נשאל את כל העובדים.

אלי בן-מנחם: מנהיגות עובדים, טובה גם לממשלה, לא רק להסתדרות.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

רוני בר-און: עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אני מבין את הלהט שיש לחברי הכנסת לייצר נושאים ולהיבנות על איזה שהוא גל עכור שפוקד את מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: להיבנות, שלא יתן תיאוריה אם אני מנסה להיבנות על זה או לא, באמת.

רוני בר-און: בינתיים אנחנו לא דנים בבקשה שלך, אז מוזמנת להשתתף בדיון אבל סערת הרגשות, כרגע, היא לא בגלל ההצעה שלך.

עמיר פרץ: אני אפילו לא טורח להזכיר את שמך, עדיין, עוד לא החלטתי שאת ראויה לכך.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני היושב ראש, אני מבקשת שתקרא אותו לסדר, הוא לא יכול להחליט אם אני ראויה למשהו או לא ראויה.

רוחמה אברהם-בלילא: עם כל הכבוד לחבר-הכנסת עמיר פרץ שאני מכבדת אותו מאוד, יושב ראש ההסתדרות שגרם לנזקים במיליוני שקלים - - -

זהבה גלאון: אני חושבת שאתה יכול להגיד שההצעה לא ראויה.

זהבה גלאון: אנחנו נגד ההצעה הזאת, היא חמורה, היא לא ראויה - - -

עמיר פרץ: אני לא אמרתי - - -

רוחמה אברהם-בלילא: - - -

רוני בר-און: חברת הכנסת אברהם, הרי את מעונינת שהדיון בהצעה שלך יסתיים היום.

רוני בר-און: לכן, אני מציע לא להיגרר ולתת לדברים להתנהל אלא אם את לא יכולה להתאפק.

עמיר פרץ: אני לא הפרעתי לאיש, אני לא נוהג להפריע גם אם לפעמים אני שומע דברים מאוד קשים שנוגעים אלי, ולכן הערתי לחברת-הכנסת רוחמה אברהם שלא תתפרץ לדברי, היא תאמר מה שהיא רוצה לאחר מכן.

עמיר פרץ: אני מבין את להט האווירה העכורה שפוקדת את מדינת ישראל, זה בסדר וזה לגיטימי, הכל ניתן לדיון ציבורי, ואני יודע מה זה כנסות בישראל ומה זה תהליך של דמוקרטיה שיוצרת חרב פיפיות.

עמיר פרץ: אני מציע גם לחברי הכנסת החדשים שיהיו קצת יותר קשובים לתהליכים ולשינויים.

עמיר פרץ: שינוי במדינת ישראל הוא דבר שנוצר לתקופות מאוד קצרות.

עמיר פרץ: יש פה עמדות ותפישות עולם, אין לי שום עניין לערער עליהם, כל אחד יכול לממש את תפישת עולמו ולהציג את עמדותיו.

עמיר פרץ: אבל דחיפות?

עמיר פרץ: אפשר לעשות דחיפות כשטרור עומד להשתלט על מדינת ישראל והיא צריכה להגן על עצמה.

עמיר פרץ: אפשר לעשות דחיפות כשחבורה של פושעים עומדת להשתלט על מדינת ישראל והיא צריכה להגן על עצמה.

עמיר פרץ: הנושא הוא נושא, מדינת ישראל תקבע לעצמה את ערכיה, ואם מדינת ישראל וכנסת ישראל תחליט שהערכים שעל-פיהם היא רוצה לפעול אלה הערכים שמונחים בהצעת החוק, אין לי שום דבר לעשות כנגד העניין.

עמיר פרץ: כל רוב בכנסת רשאי לקבוע את הערכים ואת הכללים שעל פיהם תפעל מדינת ישראל, והיא תהיה הלגיטימציה לנסות ולשכנע את הציבור הישראלי שהערכים האלה בלתי ראויים.

עמיר פרץ: אבל, כשמכריזים על דחיפות, יש לזה מסר מאוד משמעותי, ולמדינת ישראל לא חסרים כלים לפעול, היא משופעת בכלים, בהם: צווי ריתוק; אפשרות לפנות לבית המשפט ולהשיג צווי מניעה, אין שום בעיה.

עמיר פרץ: אני מתריע, גם מפני הזילות בשימוש במוסד הזה שנקרא דחיפות, גם מפני העובדה שלא מממשים פה תפישת עולם דחופה אלא מלבים את ההסתה שגם כך קשה מאוד להרגיע אותה בימים אלה.

עמיר פרץ: כולכם ראיתם שההסתה הזאת הגיעה מירושלים ויכולה להגיע עד דימונה.

עמיר פרץ: לא במקרה יושבת שם קבוצה קטנה של עובדים שכולם הצביעו ליכוד.

עמיר פרץ: מוכים כל לילה, נחבטים כל לילה, כי זאת האווירה שמתקיימת במדינת ישראל.

עמיר פרץ: לדעתי, צריך להבחין בין העובדה שמדובר על תפישת עולם, וזכותה של חברת-הכנסת רוחמה אברהם או כל חבר כנסת אחר להציג אותה.

עמיר פרץ: תפישות העולם שלנו שונות, אין לי שום בעיה בענין.

עמיר פרץ: אבל הכנסת שיוצרת את הדחיפות, עושה מעשה שלא יעשה, ופה ההבחנה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני, בניגוד לידידי מימין שדוגל מאוד בשיטות האלה, לא יכול לומר שאני אוהב את הדברים האלה, זה לא טוב וכל אחד סובל.

מאיר פרוש: אבל מכאן ועד להכיר בדחיפות של הצעות חוק שימנעו או יפריעו לקיום שביתות, גם מבחינתי, הדרך רחוקה.

מאיר פרוש: אני חושב שאם יש ממשלה כושלת, אם יש ממשלה רעה, ורוצים להפגין, רוצים להשבית, זו זכותו של העובד, זו זכותו של האזרח לשבות ולגרום לבעיות כדי שהממשלה הכושלת, כדי שהממשלה הרעה תבין מה שקורה בעם.

מאיר פרוש: בייחוד אני מתפלא על האיחוד הלאומי.

מאיר פרוש: אני יודע שביום רביעי בערב, האיחוד הלאומי, יחד עם עוד כמה מפלגות חושבים להכריז על חודש של שיבוש כל הדרכים למדינת ישראל.

מאיר פרוש: הפגנות אלימות ולשבש את כל החיים פה.

מאיר פרוש: אז האיחוד הלאומי מארגן השבוע הפגנה בכיכר ציון בירושלים, שם כנראה יודיעו שהם ינסו לשבש את החיים במדינה בגלל מפת הדרכים.

אליעזר כהן: חבר-הכנסת פרוש, אנחנו בעד בוררות חובה, תעשו בוררות, למי מגיעה מדינת ישראל, לנו או לאויבינו.

מאיר פרוש: אז דווקא מפלגה כמו האיחוד הלאומי היא זו שמריצה עכשיו הצעת חוק כדי לצמצם את הזכות לשבות.

מאיר פרוש: ואתה יודע על מה אני הכי מתפלא?

מאיר פרוש: לקבל הצעת חוק הזו כמו ברוסיה שם לא נותנים לפתוח את הפה.

מאיר פרוש: אתה רוצה להביא לפה את הממלכה של רוסיה שלא נוכל לשבות?

מאיר פרוש: לסתום לנו את הפה?

מאיר פרוש: אני מתפלא על האיחוד הלאומי, במיוחד עליך, יורי שטרן.

מאיר פרוש: היו"ר רוני בר-און: תודה.

מאיר פרוש: חבר-הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני רוצה להסביר מדוע, ואתייחס, במיוחד, לשתי ההצעות.

גדעון סער: אני מניח שבמהלך החקיקה יהיו תיקונים כאלה ואחרים, אבל שתי ההצעות מצביעות על בעיה דחופה ואקוטית.

גדעון סער: מכיוון שאנחנו לא יכולים לסמוך על הגורמים שמשחקים היום במשחק - שיש להם איזה שהוא שיקול של אחריות לאומית - כאשר הם מנהלים סכסוך עבודה.

גדעון סער: ראינו את זה בשביתות פרועות שגרמו נזקים של מיליארדים למשק במצב קשה ביותר.

זהבה גלאון: ועליכם, אפשר לסמוך, עם התכנית הכלכלית שאתם מביאים?

זהבה גלאון: עשיתם מישאל עם לפני שהבאתם את התכנית הכלכלית?

מאיר פרוש: למה, על תכנית מפת הדרכים אפשר להגיד שהוא סומך.

מאיר פרוש: כמו שהוא סומך על מפת הדרכים כך הוא סומך על התכנית הכלכלית.

גדעון סער: גם חבר-הכנסת פרוש וגם חברת-הכנסת גלאון אמרו דברים קשים, לפעמים נתנו ציונים, אמרו זה מביש וזו חרפה, וזה כך וזה אחרת.

גדעון סער: גילינו מידה של הבלגה כלפי הביטויים האלה.

גדעון סער: אבל, לא יכול להיות שלא יאפשרו לדבר.

גדעון סער: אני מבקש להסביר שהדחיפות דרושה.

גדעון סער: אם היו כללי משחק והיית יודע שיש על מי לסמוך, ויחסי העבודה מתנהלים מתוך גישה שלוקחת בחשבון גם את טובת המשק, אז אפשר היה אולי אחרת.

גדעון סער: אבל ראינו שזה לא כך, ולא רק שראינו שזה לא כך, זה עדיין תלוי כחרב מתהפכת מעל לראשינו, מכיוון שהסדר הפנסיה לא נראה לפלוני, וחקיקת הכנסת מהשבוע שעבר לגבי חברת החשמל לא נראית לאלמוני.

גדעון סער: ומה הסנקציה?

גדעון סער: להוריד את השאלטר או לעשות כל מיני דברים כאלה שבלתי סביר שהם יוענקו לקבוצה מצומצמת של אנשים.

גדעון סער: אני חושב שאין פה פגיעה בזכות השביתה, נהפוך הוא, זה חוק שקיים גם במדינות מערביות אחרות ויש פה הגנה עליה.

זהבה גלאון: במדינות מערביות אחרות זו היתה חרב פיפיות.

זהבה גלאון: מי שחוקק את החוק הזה, העובדים היו יותר מיליטנטים מהוועדים וזה רק הגביר את מספר השביתות במשק, זו הצעה איומה, ואתם רוצים להוביל אותנו להצעות האיומות האלה.

זהבה גלאון: תמיד אפשר להיתלות במדינות מערביות, זה יישמע יותר נאור, אבל במקרה הזה זה יותר מחפיר.

זהבה גלאון: גדעון סער: אני לא מציע לך לומר על כל דבר מחפיר.

זהבה גלאון: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת לשקול את העובדה שבמהלך הליכי החקיקה יהיו שינויים כאלה ואחרים בהצעות החוק, אני לא יודע אם זה צריך לחול על שירותים חיוניים או על כלל השירות הציבורי.

זהבה גלאון: צריך לשקול לגבי ההצעה של חבר-הכנסת שטרן, ואני מתייחס לשתי ההצעות שבאות להתמודד עם אותה בעיה לאומית, האם בוררות זה דבר שאתה יכול לכפות אותו על הממשלה או לא.

זהבה גלאון: הדבר הזה לא פשוט.

זהבה גלאון: אלה דברים שאנחנו נדון בהם לגופן של הצעות החוק.

זהבה גלאון: האמירה שלנו שאנחנו פוטרים מחובת הנחה היא אמירה נכונה במישור הערכי, כי אנחנו אומרים: יש לנו פה דבר שהוא פרוע ומזיק, ואנחנו, ככנסת, רוצים להתמודד אתו וזאת הדרך שלנו לומר שאנחנו מתמודדים.

זהבה גלאון: ערכי?

זהבה גלאון: אתה קצת נסחף.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת-הכנסת לבני, אינה נמצאת.

רוני בר-און: חבר-הכנסת דהן, בבקשה.

נסים דהן: אנחנו בעצם סוטים מהדיון כשאנחנו נכנסים למהות ולא נכנסים לגופו של עניי.

נסים דהן: מה שמונח בפנינו כאן, זה פטור מחובת הנחה, ומשמעותו, שיש כאן משהו דחוף מאוד שלא יכול לחכות 45 יום שאחרת, בתוך הזמן הקצוב בחוק, תהיה פה מהפכה כזאת עולמית שהמדינה תתמוטט או שיחזירו את הגולן.

נסים דהן: את חוק הגולן חוקקו ביום אחד כי היה חשש שהגולן יוחזר, אז בגין חקק את חוק הגולן ביום אחד, ואת חוק ירושלים בחצי יום.

נסים דהן: מה הולך לקרות כאן?

נסים דהן: למדינת ישראל יש מספיק כלים להתמודד עם הבעיות של השביתות שעם חלק מהן אני לא מסכים, ומותר לי לומר שאני לא מסכים.

נסים דהן: אבל להפוך כל אי-הסכמה שלי לדיון ציבורי דחוף?

נסים דהן: אני זוכר את ההתמוטטות הגדולה של הבנקים, עד שהקימו את מ.י.

נסים דהן: ישראל שהיתה צריכה לתת את הפתרון לאלפי ישראלים שהשקיעו את כספם בבנקים, זה לא נעשה בדחיפות הזאת.

נסים דהן: אז הדחיפות מיותרת ולא נכונה.

נסים דהן: זה לגופו של עניין.

נסים דהן: ובאשר למהות.

נסים דהן: מה המשמעות של החוק הזה?

נסים דהן: דמוקרטיה זה שלטון העם.

נסים דהן: בדמוקרטיה אמיתית צריך ללכת ולשאול את העם על כל דבר קטן, זו הדמוקרטיה האמיתית.

נסים דהן: למה אנחנו לא עושים את זה?

נסים דהן: אנחנו אומרים שהעם נתן לנבחרים שלו את הסמכות, לתקופה מסוימת, לנהל את העניינים.

נסים דהן: אותו עם שנתן את הסמכות לממשלה שלא הלכה לבחירות עם האג'נדה הזאת של הגזירות הכלכליות ושל מפת הדרכים, אותו עם נתן לוועדי העובדים את אותה סמכות.

נסים דהן: למה העם שנתן לוועדי העובדים את הסמכות לנהל את העניינים עד כדי שביתה זה לא אותו עם שנתן לממשלה הזאת, שלא הלכה לבחירות על האג'נדה הזאת, לעשות אתה דבר הנורא ביותר, להרעיב אלפי ילדים, מאות משפחות ואנחנו בטוחים שהעם נתן את זה.

נסים דהן: למה לא הלכנו לעם לשאול על הגזירות הכלכליות?

נסים דהן: למה לא הלכנו לעם על מפת הדרכים?

נסים דהן: למה לא הלכנו לעם על השינויים שהממשלה עושה?

נסים דהן: החוק הזה זו תפישת עולם שאפשר להסכים אתה, אי-אפשר להסכים אתה, הדחיפות הזאת מיותרת ולא במקום.

נסים דהן: היו"ר רוני בר-און: תודה רבה.

נסים דהן: חבר-הכנסת אליעזר כהן,

נסים דהן: בבקשה.

אליעזר כהן: רבותי, העניין הוא שהמבנה של ההסתדרות כמו שהיה עד היום עבר והם צריכים לארגן מחדש את האיגודים המקצועיים.

אליעזר כהן: כל עוד לא מבינים את זה, חייבים לבוא חוקים כמו שמועלים כאן היום על ידי חברת-הכנסת רוחמה אברהם.

אליעזר כהן: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת-הכנסת אתי לבני, בבקשה.

אתי לבני: בהצעות חוק האלה יש הרבה מאוד שגיאות, ויש להכניס בהם הרבה תיקונים.

אתי לבני: צריך להגדיר את השירותים החיוניים.

אתי לבני: דובר על שירותים חיוניים, אני לא רואה פה שירותים חיוניים.

אתי לבני: צריכים להיות ארבעה, חמשה דברים - - -

רוני בר-און: אנחנו מדברים על פטור מחובת הנחה.

אתי לבני: איסור לשבות 30 יום לפני בחירות הוא בניגוד לאמנות בינלאומיות, הוא לא נכון.

אתי לבני: יש כאן נושאים שונים שצריכים בדיקה, למשל, איך יוצאים להחלטה על שביתה, האם גם זה על ידי משאל עובדים או באיזה צורה לצאת מהדברים האלה.

אתי לבני: לגבי הדחיפות.

אתי לבני: נכון, אפשר להגיד בסדר הרגיל של הדברים.

אתי לבני: אבל מכיוון שהעניין הזה נמצא היום במרכז סדר היום הציבורי, אולי זה הזמן למצות את כל ההליכים, את כל ההתנגדויות, את כל הבעד ולצאת עם איזה שהיא הצעת חוק שתענה על הדרישות.

אתי לבני: אני שומעת כאן חלק מהדוברים שגם הם נגד השביתות הפראיות בחלק מהמקומות.

אתי לבני: לכן, כל עוד הנושא הזה על סדר היום, אין שום בעיה להפוך אותו גם לדחוף, ואז לצאת במסגרת קריאה ראשונה שניה ושלישית את כל ההסתייגויות, תיקונים שוודאי ארצה להיות שותפה להם.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

רוני בר-און: יורי שטרן: לגופו של החוק אנחנו נדון כשזה יעלה.

רוני בר-און: לגבי רוסיה, אני רוצה להגיד לידידי חבר-הכנסת פרוש, ברוב מדינות המערב, החקיקה בנושא שביתות היא חקיקה מגבילה.

רוני בר-און: לגבי דחיפות, אמר גדעון סער דברי טעם.

רוני בר-און: המפעלים נסגרו בגלל שביתה במכס ומאות עובדים איבדו את מקומות העבודה.

רוני בר-און: המובטלים לא קיבלו את הקצבאות שלהם כי ביטוח לאמי ולשכות התעסוקה היו סגורים.

רוני בר-און: הדברים האלה הם דחופים ביותר ולכן אנחנו מבקשים לפטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

זהבה גלאון: אני מבקשת התייעצות סיעתית לפני ההצבעה.

רוני בר-און: כמה זמן אתם רוצים?

זהבה גלאון: חמש דקות.

רוני בר-און: קיבלתם.

רוני בר-און: אני מציע שתתייעצו גם על ההצעה של רוחמה כי היא לא ממש שונה.

רוני בר-און: (הישיבה הופסקה בשעה 10:50) (הישיבה חודשה בשעה 11:00)

רוני בר-און: אני מודיע על חידוש הישיבה.

רוני בר-און: אני מבקש לשבת.

רוני בר-און: שיניתם את דעתכם, אתם תתמכו בהצעה?

רוני בר-און: רבותי, ההצבעה התחילה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, אין לך שליש, אתה לא יכול לקיים את ההצבעה.

קריאות: - - -

רוני בר-און: כמה חברי ועדה קבועים יש פה?

רוני בר-און: אין פה שליש.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: הודעתי על התחלת ההצבעה, ואז חברי האופוזיציה נדברו ביניהם, קמו ועזבו.

רוני בר-און: באולם נוכחים כעת, חברי-הכנסת: סער, גבריאלי, בנלולו, רשף חן ואנוכי, חמשה מתוך עשרים ואחד חבריה הקבועים של הוועדה, ומספר זה אינו מהווה שליש מכלל חברי הוועדה, ובהתאם להוראות סעיף 135ב.

רוני בר-און: לתקנון לא ניתן לקיים את ההצבעה היום.

גדעון סער: אני מבקש לקיים את ההצבעה מחר.

גדעון סער: 4.

גדעון סער: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הצבעה על עריכת שביתה בשירות הציבורי ודין שביתה בתקופת בחירות), התשס"ג-2003 – של חה"כ רוחמה אברהם

רוני בר-און: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום: הצעת חוק יישוב סכסוכי עבודה (תיקון – הצבעה על עריכת שביתה בשירות הציבורי ודין שביתה בתקופת בחירות), התשס"ג-2003, של חברת-הכנסת רוחמה אברהם.

רוני בר-און: נקיים את הדיון, ההצבעה תתקיים מחר.

גדעון סער: למה נקיים מחר את ההצבעה?

רוני בר-און: יש לך שליש?

גדעון סער: יהיה לי.

גדעון סער: אני מבקש דיון בהצעה.

רוני בר-און: חברת-הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה, תעלי את הצעתך.

רוחמה אברהם-בלילא: צר לי שחבריי מהאופוזיציה, החל מהתקציב שהיה בשבוע שעבר, היום - ואני מניחה שזו תהיה דרכם בקודש גם בהמשך – בורחים בעת הצבעות, משום שקשה להם לקבל את הסיטואציה שאין להם רוב.

רוחמה אברהם-בלילא: לגופו של עניין, שמעתי את טענות החברים ואני חושבת שאם היו קוראים את כל הצעת החוק - - -

רוני בר-און: לא דנו בהצעת החוק שלך, דנו בהצעת החוק של יורי שטרן.

רוחמה אברהם-בלילא: היתה התייחסות גם להצעה שלי.

רוחמה אברהם-בלילא: לחוק שלי שתי נקודות.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה העקרונית, אין לי שום התנגדות, להיפך, אני בעד פרוץ שביתות, אבל, לכל שביתה חייב להיות הגיון מסוים.

רוחמה אברהם-בלילא: חבר-הכנסת פרץ, יושב ראש ההסתדרות, פנו אלי מאות מקרב עובדי ציבור בטענה שאין להם הסכמה לגבי פרוץ השביתה הזו, הם לא מוכנים להורדה המשמעותית בשכרם עבור ימי השביתה, וחלק גדול מהם לא ידעו על מה השביתה.

רוחמה אברהם-בלילא: בהצעת החוק שלי אני באה לחזק את ארגוני העובדים ואומרת שאם יש רוב ליציאה לשביתה, אז כל ממשל, כל ישות שמנגד ואתם כמובן, תיראו הרבה יותר חזקים ולא ככאלה שמייצגים רק את עצמם או עושים צעדים פופוליסטיים כאלה ואחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: הנקודה השניה אומרת דבר חשוב מאוד.

רוחמה אברהם-בלילא: 30 יום לפחות, לפני כל מערכת בחירות, כל ממשל, בין אם ממשל מוניציפלי, בין אם הממשלה עצמה, הוא ממשל סחיט, ועל מנת שלא לעשות את אקט של קיום כלכלת בחירות, אני חושבת שמחובתנו לקבל את הנושא הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: לגבי דחיפות ההצעה.

רוחמה אברהם-בלילא: כחברה בוועדת הכספים, אני רואה את המצב של היום ואני חושבת שאנחנו נמצאים בתקופת חירום, המשק מתדרדר ושביתות פורצות מכאן ועד להודעה חדשה.

רוחמה אברהם-בלילא: כיושבת ראש ועדת משנה לעסקים קטנים ובינוניים, אני רוצה להעביר את התחושה שקיימת בקרב אותם בעלי עסקים שתלויים ביציאה וכניסה של סחורות בנמלים.

רוחמה אברהם-בלילא: יש שבירה.

רוחמה אברהם-בלילא: אותם אנשים שגם כך עוברים זמנים קשים, נאלצו להתמודד עם משבר עוד יותר קשה שקוראים לו נשק השביתה, ואני חושבת שמחובתנו לעשות זאת.

רוחמה אברהם-בלילא: כידוע לכולנו הצעות חוק דומות נדחו בכנסות הקודמות, ובתקופת הזמן הקצרה שאני משמשת כחברת כנסת, נוכחתי לדעת שאם לא מביאים את הדברים לאישור דחוף, לטיפול דחוף, הדברים מתמוססים.

רוחמה אברהם-בלילא: יש עוד כמה נקודות קריטיות בדרך שמשפיעות על המצב במדינה ובמשק.

רוחמה אברהם-בלילא: נושא קרנות הפנסיה שאני עדיין לא רואה שזה הסתיים, ומשתמשים בנשק השביתה.

רוחמה אברהם-בלילא: ההיפך, רוצים לשבות - צריכים רוב, אין לי שום בעיה עם זה.

רוחמה אברהם-בלילא: נושא חברת החשמל, כן נוריד את השאלטר לא נוריד את השאלטר, הגיע הזמן שבמדינה שלנו יפנימו עובדה פשוטה אחת ששום גורם לא יכול להיות פופוליסטי ולקחת את המשק של מדינת ישראל ולעשות בו כראות עיניו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת מחבריי לוועדה לאשר את ההצעה.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: מצאתי צורך להתייחס שנית למרות שההתייחסות היא לא לגופה של ההצעה אלא לדחיפות הנדרשת.

עמיר פרץ: כפי שאמרתי, אין לי שום בעיה בענין שוני בתפישות עולם, בגלל זה כל אחד משתייך למפלגה שהוא מחליט להשתייך אליה, לגישת החיים שלו.

עמיר פרץ: חברת-הכנסת רוחמה אברהם יכולה להציע כל הצעה, זו זכותה המלאה, בשביל זה היא נבחרה.

עמיר פרץ: אני רק אומר שהעניין של הדחיפות יוצר מצב בלתי סביר.

גדעון סער: אדוני היושב ראש, אני מסכים שההצבעה על שתי ההצעות תתקיים מחר.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חבר-הכנסת פרץ, תמשיך בבקשה.

עמיר פרץ: אני שוב מדגיש, אין לי שום בעיה עם העובדה שאנשים בנויים מתפישות עולם שונות, זכותם המלאה, זו המהות של הדמוקרטיה.

עמיר פרץ: אני חושב שמעת לעת שלטון צריך להיזהר משימוש גורף ובוטה ברוב - גם ברוב שנמצא כרגע - כי הרוב הזה יש לו תכונה להשתנות.

עמיר פרץ: והדבר החמור ביותר, באמת, אין שום סיבה לדחיפות.

עמיר פרץ: ברור לי לחלוטין שההצעה במהותה, לא משנה דבר.

עמיר פרץ: להיפך, הבעיה בשביתות היא איך מחזירים את האנשים לא איך מוציאים אותם.

עמיר פרץ: תמיד, לפני שביתה כולם בטוחים שהם צודקים במאה אחוז, והבעיה היא להביא לפשרה שהרי אין סיום שביתה בלי פשרה.

עמיר פרץ: הבעיה המרכזית תמיד תהיה, איך מסיימים שביתות?

עמיר פרץ: מנהיגות עובדים וועדי עובדים הם לא כלי ריק שנבחר בהליכים פחות חמורים מההליכים לפיהם נבחרים בכנסת.

עמיר פרץ: אני חושב שלאור הדיון שמתקיים היום סביב מפת הדרכים, הרבה מאוד מצביעי ליכוד יכולים לבוא ולשאול את ראש הממשלה באיזה זכות הלכת למפת הדרכים?

עמיר פרץ: אנחנו הצבענו בשבילך כי היינו בטוחים שלעולם לא תרים ידך למדינה פלסטינית.

עמיר פרץ: אבל זו חובתה של מנהיגות, לשאול את שיקוליה בשעה מסוימת.

עמיר פרץ: אני בטוח שחבריי מהאיחוד הלאומי רוצים שראש הממשלה יביא למשאל עם את כל הנושא המדיני שעומד היום על הפרק.

עמיר פרץ: עובדה שהממשלה מחליטה בלי משאל, כי זה טבעו של מבנה דמוקרטי.

עמיר פרץ: אני לא מוטרד מההצעה עצמה, היא לא מעלה ולא מורידה, אבל היא פוגמת ועושה כתם גדול על מדינת ישראל באשר למעמדה בקרב אומות העולם.

עמיר פרץ: אנחנו יודעים איך מתייחס האו"ם לשאלות כאלה, ומה מעמדה של ישראל בארגון העבודה הבינלאומי, גם כך אנחנו מותקפים בוועידות בינלאומיות, ומוצאים את עצמנו כמדינה שמתוארת כאחרונת הדמוקרטיות, בגלל השאלה של מצב הביטחון והשימוש הבוטה שעושים אויבי ישראל בהיערכות הביטחונית, כביכול כאקט פוגע בדמוקרטיה.

עמיר פרץ: אני לא מציע שתוסיפו שמן למדורה, אני לא מציע שנהיה במצב שנשקול ללכת לתביעה במוסדות בג'נבה כנגד חקיקה בלתי הגיונית, בלתי לגיטימית - - -

גדעון סער: סליחה, אדוני היושב ראש, אני מודיע שמחר לא תהיה הצבעה.

רוני בר-און: אנחנו לא מודיעים שום דבר, אתה יכול להודיע מה שאתה רוצה לחברי הסיעה כשנגיע להצבעה, ואם תהיה פה כניסה של אנשי האופוזיציה - - -

גדעון סער: אז אנחנו נצא, אתה רוצה לשחק?

רוני בר-און: אבל גם אין ישיבה, אני לא יכול לקבל החלטות כל עוד יש דיבור.

רוני בר-און: בבקשה חבר-הכנסת פרץ.

עמיר פרץ: חבר-הכנסת גדעון סער, אני מציע לך, לא לחלק את האחריות הלאומית בין גורמים שונים שנבחרו כדין.

עמיר פרץ: גם אני לא אשתמש כלפיך כשאתה נוהג בחוסר אחריות לאומית כל עוד אתה פועל כחוק.

גדעון סער: ואם אני משנה את החוק?

עמיר פרץ: כשתשנה אותו תפנה אלי, כרגע אנחנו פועלים במסגרת החוק.

עמיר פרץ: כשתשנה אותו, ואדבר, ואתה תמנע ממני גם את הזכות לדבר, תאמר שאני נוהג בחוסר אחריות לאומית.

עמיר פרץ: אבל כרגע אני עדיין פועל במסגרת החוק: השאלה המרכזית שאתה צריך לשאול את עצמך, מדוע ממשלת ישראל לא מצאה צורך לבקש צווי מניעה בבית המשפט?

עמיר פרץ: מכיוון שברור לממשלת ישראל שמבחינת החוק, ציבורי העובדים נהגו כדין וציבורי העובדים נוהגים באחריות.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, צריך לקחת בחשבון שגם אם ממשלת ישראל קיבלה החלטה, על-פי חוק שעת חירום, להוציא צווי ריתוק, היא השתמשה בהם במינון מאוד קטן, כי היא ידעה יפה מאוד שהעובדים מוגנים לחלוטין, מכל היבט שהוא, ואסור לכנות שימוש בכלים דמוקרטיים לפי נוחות, מתי זה אחריות, ומתי זה חוסר אחריות.

עמיר פרץ: אני מציע לך חברי גדעון סער, תשקול היטב לפני שאתה מתבטא בביטויים כאלה, לפחות בכל מה שנוגע אלי.

עמיר פרץ: אתה יודע יפה מאוד שאם ההצעות האלה יעברו – ורמזת על כך - מי שיתנגד לבוררות חובה זו דווקא הממשלה, היא בוודאי לא תרצה להיות במצב שאיזה שהוא גוף אובייקטיבי ישפוט אותה, כמו את העובדים.

עמיר פרץ: הממשלה לעולם לא תסכים להתחייב מראש לקבל החלטה של בורר כלשהו, אתה אומר זאת בעצמך.

עמיר פרץ: כלומר, אתה מראש מניח שבסופו של דבר הכנסת תיתן לממשלה כלים עודפים על פני אזרחיה, מכל סוג שהוא, גם אם הם אזרחים שמישהו לא אוהב כאן.

עמיר פרץ: אלה הצעות מורכבות מאוד, יש להן השלכות בינלאומיות, יש להן השלכות מהותיות לגבי הדמוקרטיה, ואין שום סיבה לנהוג בהן בחופזה, בדרך שיכולה להסתבר כדרך לא אחראית.

רוני בר-און: גברת קלעי, עמדת הממשלה, בבקשה.

אריאלה קלעי: הממשלה לא מתנגדת לנושא של פטור מחובת הנחה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: עוד מישהו רוצה לדבר בנושא?

רוני בר-און: הדיון בנושא נעול.

רוני בר-און: מכיוון שאין בחדר אלא 6 חברי ועדה, ההצבעה בשתי ההצעות תתקיים מחר, ולא יתקיים דיון נוסף.

רוני בר-און: גדעון, הנושא הבא על סדר היום, זו הצעה שלך לתיקון תקנון הכנסת, אתה רוצה שנדון בה עכשיו או שנעבור קודם לבקשות של חברי-הכנסת סנה ואייכלר?

גדעון סער: אני מוכן שלא לדון בה היום, זה לא דחוף.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: 5. א.

רוני בר-און: שכירות לשכה פרלמנטרית – בקשת חה"כ אפרים סנה ב.

רוני בר-און: שכירות לשכה פרלמנטרית – בקשת חה"כ ישראל אייכלר

רוני בר-און: הנושא הבא, פנייתו של חבר-הכנסת אפרים סנה בעניין אישור חריג לתשלום רטרואקטיבי של הוצאות שכר הדירה ללשכתו הפרלמנטרית בתל אביב, וזאת עקב תקלה שארעה אצלו.

רוני בר-און: ברשותכם, הוא יפרט וינמק.

רוני בר-און: בבקשה.

אפרים סנה: הבקשה היא לאישור תשלום רטרואקטיבי עבור לשכתי הפרלמנטרית.

אפרים סנה: למה רטרואקטיבי?

אפרים סנה: כי איחרתי בהגשת החוזה, ורק במהלך הפגרה ביקשתי את אישור הוועדה.

אפרים סנה: זה נבע מכך שחידוש החוזה התעכב, חלק בגללי.

אפרים סנה: מיום התפטרות הממשלה היינו תקועים בשלוש מערכות בחירות, זו אחר זו, ובשלושתן הייתי מעורב אישית.

אפרים סנה: אחר כך זה התעכב בגלל התכתשות חשבים או אי-הבנה בין חשבים עקב תקלות טכניות.

אפרים סנה: החוזה הוא חוזה סטנדרטי של הכנסת, בתעריף מקובל.

אפרים סנה: אין בעיה עם החוזה עצמו, הבעיה היא שאיחרתי בהגשתו.

אפרים סנה: לכן, לפי התקנון, צריך את אישור הוועדה.

אפרים סנה: זה כל הענין.

אנה שניידר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להבהיר את המסגרת המשפטית.

אנה שניידר: ישנה החלטה בדבר שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלום).

אנה שניידר: סעיף 31 בה דן בשכירת לשכה פרלמנטרית, והסעיף קובע שחבר כנסת לא ישכור לשכה פרלמנטרית אלא אם אישרה ועדה מיוחדת של הכנסת את החוזה, ואז, בסעיף 31 (ה) נאמר כך: "נכנס חבר הכנסת למושכר בטרם אושר חוזה השכירות על ידי הוועדה לבדיקת חוזים, לא יקבל מימון עבור התקופה שקדמה למועד במועד מתן האישור אלא אם כן אישרה ועדת הכנסת, במקרים מיוחדים ומנימוקים שיפורטו בהחלטתה, מימון עבור התקופה האמורה, כולה או חלקה".

רוני בר-און: המקרה המיוחד לו טוען חבר-הכנסת סנה שבעת ההתקשרות שלו, ותוך כדי המשא ומתן המשפטי, נפלו עליו כמה דברים: נפילת הממשלה והליכה לבחירות; פריימריס פנימיים לקביעת הרשימה לכנסת; ופריימריס לקביעת יו"ר המפלגה שלו, וכשעשן "הצרות" הפוליטיות הפרטיות האלה התפזר, הוא גילה שהחוזה שלו לא הושלם.

רוני בר-און: הוא אכן פנה אלי בפגרה ולא ניתן היה לקיים את הדיון בפגרה.

רוני בר-און: הבטחתי לו שבישיבה הראשונה של ועדת הכנסת הענין יובא לפניה.

רוני בר-און: בישיבה הראשונה של הוועדה עסקנו בענייני התכנית הכלכלית, וכך נגררנו לעוד שבוע.

רוני בר-און: אני בהחלט רואה בזה טעמים מיוחדים ונסיבות יוצאות דופן.

רוני בר-און: חבר-הכנסת ישראל אייכלר פנה בבקשה - שלא מתקרבת להיות דומה לזו של חבר-הכנסת סנה – לא הטריח את עצמו לבוא ולנמק את הבקשה - - -

מאיר פרוש: הוא ביקש ממני להופיע במקומו, ולכן אני כאן.

מאיר פרוש: היו"ר רוני בר-און: אם כן, סליחה.

מאיר פרוש: בכל אופן, מיד עם השבעתו של חבר-הכנסת אייכלר כחבר כנסת, ב-17 לפברואר, הוא בנה לו לשכה פרלמנטרית, והיום הוא מגיע הנה כדי לבקש מאתנו לאשר את זה אחורה.

מאיר פרוש: אומר כך: זו תהיה הפעם האחרונה שאנחנו שומעים טענות כמו: לא שמעתי, לא הבנתי, לא ידעתי.

מאיר פרוש: בכנות מבלי שאני אומר מלה על איכות הטענות, לא עולה על דעתי שחבר כנסת, במקרה של אייכלר, נזכר אחרי שלושה חודשים.

מאיר פרוש: הוא ישב לידי בתדרוך לחברי הכנסת החדשים.

מאיר פרוש: אז אם אני שמכיר קצת את התקנון ואת החוק ואת עבודת הכנסת באתי וישבתי לשמוע את הדברים האלה.

מאיר פרוש: יחד עם זה, כדי ליישר קו אדום, אצביע בעד אישור שני המקרים החריגים האלה, ואני מזמין את הוועדה גם כן, לקבוע בהחלטתה שאנחנו לא נישנה על התופעה הזאת, זה לא יחזור.

מאיר פרוש: אני רוצה להיות סנגור של חבר-הכנסת אייכלר.

מאיר פרוש: כבר שבע שנים אני חבר כנסת ועד היום אני לא יודע בדיוק מה הם החוקים.

מאיר פרוש: אז חבר כנסת חדש שישב לידך כשהוא ידע שהוא הולך להיות חבר כנסת, אתה יודע כמה מרוגש הוא היה באותו יום?

מאיר פרוש: עד היום הוא מרוגש על זה שהוא חבר כנסת.

מאיר פרוש: אז הוא לא זכר.

מאיר פרוש: אבל אם הגברת חכמיאן רוצה להסביר את הענין של הרב אייכלר, היא תעשה את זה יותר טוב ממני.

טובי חכמיאן: לא, הוא הגיש מכתב לווועדה.

רוני בר-און: אני אציע הצעת החלטה שתתחשב בשני המקרים החריגים האלה, לאחר ששמענו אותם, נאשר את הבקשות - - -

דוד לב: אני מציע שתוציא מכתב לחברי הכנסת שזה יהיה תוכנו.

רוני בר-און: בוודאי אנחנו מודיעים, כוועדת הכנסת, שלא נשמע יותר את הדברים האלה.

דליה איציק: אדוני היושב ראש, תוך כדי זה שאתה מדבר, אני שואלת את עצמי, אני חצי שנה בכנסת, ואני מודה ומתוודה שאני לא זזה בלעדי הבחורה המקסימה הזאת, אבל זה יכול לקרות לי.

רוני בר-און: לא, אם את לא זזה בלעדיה זה לא יכול לקרות לך.

רוני בר-און: דליה איציק: היא לוקחת אותי בצד ומסבירה לי על משהו שלא ידעתי.

רוני בר-און: אם יהיה מצב כזה, אני אקבל ממך ואאמין לך שנזקקת למנגנון והמנגנון הטעה אותך.

דליה איציק: בחיים לא אגיד שהמנגנון הטעה אותי, אבל אני רוצה להגיד משהו אחר, אני מפחדת קצת מהאמירה הגורפת שלך.

דליה איציק: צריך לאשר את מה שהם אומרים, אבל מחר יכול להיות - - -

רוני בר-און: ההחלטה תהיה שאנחנו קוראים לכל חברי הכנסת לבדוק את עצמם, ולשוב ולהיוועץ במנגנון ובייעוץ המשפטי, כדי לא להיות בבחינת מניחים תקלה לפני עיוור.

דליה איציק: זה בסדר.

רוני בר-און: אז הצעת ההחלטה היא אפוא: 1.

רוני בר-און: לאשר לחבר-הכנסת סנה, כפי בקשתו.

רוני בר-און: ולאשר לחבר-הכנסת אייכלר, כפי בקשתו.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: ועדת הכנסת קוראת לכל חברי הכנסת – והעתק מהחלטה זו יועבר אליהם – לבדוק את עצמם בכל המחויבויות העולות כתוצאה מהחלטות המנגנון, להיוועד שוב עם אנשי המנגנון ומחלקת הייעוץ המשפטי של הכנסת, כדי שלא ישובו ויישנו תקלות מהסוג שבהן טיפלנו גם היום.

רוני בר-און: מי בעד הצעת החלטה זאת?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: הצבעה בעד רוב נגד – אין נמנעים – אין ההצעה התקבלה.

רוני בר-און: תודה רבה, אני קובע שההחלטה נתקבלה פה אחד.

מאיר פרוש: יש לי בקשה, אבל תקבל אותה ברוח טובה, אני מאוד פעיל במערכת הבחירות, ואני חושב שמחר משבע בבוקר עד ארבע לפנות בוקר - - - היו"ר רוני בר-און: כל המדיה, כל המדיה, כל הדרגים של המדיה.

גדעון סער: אבל הקלפיות נסגרות בשעה עשר.

רוני בר-און: מה אתה רוצה?

מאיר פרוש: אני מבקש שההצבעה לא תהיה מחר, בשיא הרצינות, תעשה לי טובה, אני לא חושב שאוכל לבוא מחר לכנסת.

דליה איציק: באמת, אם אפשר שזה יידחה, מחר יום נורא קשה, גם אני לא עובדת מחר.

רוני בר-און: בסדר, בכל מקרה, מחר יש לנו ישיבה.

גדעון סער: - - - באמצע הצבעה - - -

רוני בר-און: גדעון, שמעתי.

רוני בר-און: ביום רביעי, ב-11:00 יש לנו מליאה?

רוני בר-און: כן.

גדעון סער: אם אדע שזה יכול לעלות במליאה ביום רביעי, גם אם זה עולה בוועדה ביום רביעי, לא איכפת לי.

רוני בר-און: יש בעיה לאשר את זה ביום רביעי ולקיים את הדיון במליאה באותו יום?

דוד לב: אם פוטרים – אפשר.

אנה שניידר: אם תפטרו.

אנה שניידר: היו"ר רוני בר-און:

אנה שניידר: אם ביום רביעי נפטור מחובת הנחה, כפי בקשתם, זה יועלה באותו יום לדיון במליאה?

אנה שניידר: צריך לבדוק זאת עם נשיאות הכנסת, היום בשעה 12:00 יושבת נשיאות הכנסת.

רוני בר-און: בנשיאות הכנסת ידעו לעשות זאת.

רוני בר-און: יושב ראש הקואליציה, יושב ראש האופוזיציה, כל אחד יודיע לצאן מרעיתו שביום רביעי בשעה 10:00 נקיים פה את ההצבעה על הפטור מחובת הנחה של שתי הצעות החוק.

רשף חן: זה במקום הישיבה מחר?

רוני בר-און: זה בנוסף.

רוני בר-און: הישיבה מחר תתקיים כרגיל.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: הישיבה נעולה.