הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 179, 2005-05-23 10:00

אתי לבני: בוקר טוב לכולם, הנושא שלנו הוא - הבטחת ייצוג לנשים בפוליטיקה.

אתי לבני: זו ישיבה שנתבקשתי לקיים אותה, אבל ממילא הייתי מקיימת אותה על ידי מיכל יודין שעומדת בראש עמותת כ"ן – עמותה לקידום נשים בישראל בפוליטיקה.

אתי לבני: יחד עם הדיון הזה, נמצאות על שולחננו הצעות חוק רבות, חלק מהצעות החוק היו ביוזמת עמותת כ"ן , שהוגשו על ידי מספר חברות וחברי כנסת, ביניהם זהבה גלאון שיושבת פה, גילה גמליאל ואני, קולט אביטל, מרינה סולודקין ואחרות.

אתי לבני: רוב ההצעות בקבוצה הזאת הן הצעות חוק דומות שאומרות שאנחנו נתגמל בתיגמול כספי יחידת מימון נוספת, אחת, חלקית, כמות מסויימת של נשים שתהיינה מיוצגות במפלגות פוליטיות מעבר לאיזשהו מינימום כלשהו.

אתי לבני: כמובן שיש הצעות חוק אחרות שבאות לקדם אותה מטרה, והן קובעות ייצוג הולם במפלגות פוליטיות, שליש, 40%, אחוזים שונים בכל מקום.

אתי לבני: וכל ההצעות האלה בעצם באות לנסות לגרום לכך שבפוליטיקה הישראלית אנחנו נעבור את המספר הגבוה ביותר שקיים היום שזה 15%.

אתי לבני: יש לנו 18% בכנסת, 15%.

אתי לבני: לפי המפה הזאת שתעלה כאן על הקיר מינואר 2005, אנחנו במקום ה-59 בעולם מבחינת הייצוג ההולם של נשים בפרלמנטים.

אתי לבני: אתן יודעות שרואנדה לפנינו ונפאל לפנינו, והרבה מאוד מדינות שאנחנו לא מצפים מהן נמצאות לפנינו.

אתי לבני: הייצוג הולם בעולם, ואני מפנה את כולכן לנייר היוצא מגדר הרגיל, שמונח על שולחן כולנו, ביקשתי שיכינו לנו.

מיכל יודין: יש לברך עליו.

אתי לבני: אני מציעה לכולם, זה יהיה הבסיס לכל דיון מכאן ואילך, כמובן שהוא יעודכן.

אתי לבני: נמצא פה גדעון סער שגם הוא הגיש הצעת חוק בנושא של ייצוג הולם, והוא אחד הפעילים הבולטים בנושא הזה.

אתי לבני: אני בטוחה שבעזרתו אנחנו באמת נוכל לקדם אחת או יותר מההצעות שנמצאות כאן על השולחן.

אתי לבני: אני חוזרת לסקירה שנמצאת על שולחנכם, ואני מזמינה את כולן לעיין בה ולקרוא אותה בעיון, כי יש כאן מחקר השוואתי מאוד רציני שערך ליאור בן דוד שנמצא כאן איתנו, ואני מודה לו על כך.

זהבה גלאון: מסמך מצויין.

אתי לבני: הודיה סייעה בידו.

אתי לבני: תודה רבה ליאור.

אתי לבני: אולי התשבחות יגרמו לך להישאר איתנו, עם הוועדה גם הלאה.

אתי לבני: המסמך הזה הוא רב ערך כי הוא עוסק לא רק במחקר השוואתי לגבי מפלגות ומדינות אחרות, אלא גם לגבי מפלגות פוליטיות וגם לגבי מפלגות בישראל.

אתי לבני: אנחנו לגמרי מעודכנים מה קורה בכל המפלגות הישראליות עכשיו לגבי הבטחת ייצוג.

אתי לבני: כמו שאתן יודעות, ואני לא אסכם את המסמך הזה, בוודאי כולן יחזרו אליו.

אתי לבני: אבל בשני משפטים – הבטחת הייצוג תופסת מקום הולך וגדל בחקיקה של מדינות בפועל, ואם לא בחקיקה מפורשת של מדינות, חקיקה שמפנה לחקיקה אחרת בתוך המפלגות או תקנונים של מפלגות, חקיקה בתוך המפלגות.

אתי לבני: ברוב מדינות העולם, יש לנו 30 מדינות שעשו חקיקה מפורשת, ועוד 50 מדינות שעשו חקיקה לגבי התנהלות של המפלגות שלהן, כולן או חלקן.

אתי לבני: 80 מדינות זה הרבה מאוד, וזו מגמה שהולכת וגדלה בכל העולם, מתוך הכרה שכל מיני מודלים של העדפה מתקנת, ועידוד ותגמול אכן גורמים לשינוי.

אתי לבני: אולי לא מספיק, אולי לא מהר מספיק, אולי לא כולל מספיק, אבל בהחלט כל החקיקות הללו, וכל ההסדרים הללו וכל המחוייבויות האלו, וכל התגמולים והענישות גורמים לשינוי במפה הפוליטית של מדינות העולם.

אתי לבני: השאלה שנצטרך להעלות פה על השולחן, האם סנקציות כספיות זאת הדרך שאנחנו צריכים לנקוט.

אתי לבני: האם צריך לתת למפלגות ולהפנות לתקנונים, האם אנחנו צריכים ללכת על חקיקה כוללת, תוך דיון במפלגות שלא יכולות על פי אמונתן או השקפת עולמן לקיים את הייצוג ההולם הזה.

אתי לבני: להפתעתי, כשאני קראתי את המסמך, ראיתי שבחלק ממדינות סקנדינביה שאנחנו כולן מנפנפות בהן, והייצוג 50% מובן מאליו, אין להם בחקיקה שום דבר, לא פנימית—

מיכל יודין: אבל יש להן בתקנון המפלגה.

אתי לבני: --מיכל את תתקני אותי, עכשיו אני אותך.

אתי לבני: אין בתקנונים שלהן, חלקן אמרתי לא כולן.

אתי לבני: נדמה לי נורווגיה או אחרות, לא בתקנונים ולא בחקיקה ארצית.

אתי לבני: וזה אומר שגם אנחנו היום נחוקק, ונקווה שנחוקק דברים טובים וראויים ונגרום לשינוי, ואחר כך החוקים האלה באמת לא יהיו דרושים יותר.

אתי לבני: מכוח עצמן, המדינות המתוקנות, מדינות של המאה ה-21, צריכות לתת 50% ייצוג לנשים לפחות, פחות או יותר.

אתי לבני: אני רואה גם בחקיקה שנמצאת כאן, הגדלנו את האחוזים שאנחנו רוצים להתייחס אליהם.

אתי לבני: התחלנו 25%, שליש, אני כבר מדברת על 40% ואחרים מדברים על 40%.

אתי לבני: מדינות אחרות מדברות על 50% ובשיטת הריצ'-רצ', ומכסה כפולה גם לגבי המקומות הריאליים.

אתי לבני: נדמה לי שהזמן הבשיל גם בישראל לבחור את המודל הנכון ולגרום לשינוי המיוחל, שנוכל בעוד חמש או עשר שנים פשוט לבטל אותו.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אבקש מיושבת ראש עמותת כ"ן מיכל יודין לפתוח, ואחר כך חברי הכנסת ומי שירצה להשתתף בדיון.

אתי לבני: תודה.

מיכל יודין: תודה רבה.

מיכל יודין: לא אחזור על דברייך.

מיכל יודין: אותך ליאור אני מברכת, זו באמת עבודה נפלאה.

מיכל יודין: אני רוצה להתייחס לעובדה שאנחנו רוב בעולם, והיחס אלינו הוא יחס של מיעוט למגזר כפי שמתייחסים למגזרים חברתיים, אם זה המגזר המזרחי, הערבי, חרדי ונשים.

מיכל יודין: את זה נוכל לעשות רק על ידי הגדרה שאנחנו רוב בעם, חברה שאין בה ייצוג הולם שיוויוני במוקדי הכרעה היא חברה נכה.

מיכל יודין: פרופסור ברנרד לואיס הגדיר זאת בספרו WHAT WENT WRONG בדת האיסלאם מהמאה ה-16 כשהוחלט להחזיר את הנשים הביתה למרות זאת שהיתה להן תרומה נכבדה בקידום התרבות, המתמטיקה, הספרות.

מיכל יודין: הוחזרו הביתה, ומאז אותה תקופה האיסלאם הלך והתדרדר וזוהי חברה נכה, וחברה נכה שגוף חציו לא מתפקד אז אנחנו נושאים בתוצאות.

מיכל יודין: אני חושבת שמדינת ישראל נמצאת בהחלט במקום הזה, והיום אנחנו עוברים את אחת התקופות הקשות שלנו, שלא רק בגלל המצב הביטחוני אלא מה שקורה בתוכנו פנימה.

מיכל יודין: חברה שסועה, אנחנו בהחלט מאמינות בעמותת כ"ן שלנשים יש תרומה נכבדה וחשובה לגשר וליצור אווירה אחרת, ועל אחת כמה וכמה, במוקדי הכרעה פוליטיים גם במישור הלאומי וגם במישור המקומי.

מיכל יודין: לכן החקיקה הזאת היא מחוייבת המציאות כמו שאמר;ה אתי.

מיכל יודין: מדינה כמו רואנדה שיש לה את הייצוג הגבוה ביותר בעולם כמעט 49%, העבירה את החקיקה ב-2003.

מיכל יודין: לא יעלה על הדעת שמדינה שהגיעה להישגים בהיי-טק, בכל תחומי החיים, בנושא הפוליטיקה אנחנו חיים באווירה של שוביניזם שמקורו יכול להיות גם מן הצבא וגם מן האורתודוקסיה, ויתייחסו בזלזול רב גם בתוך המפלגות, וגם בחברה.

מיכל יודין: ולכן אין מנוס מן החקיקה, וכמו שאתי אמרה לזמן מוגבל, תוך חמש שנים, עשר שנים, כשאנחנו נראה 60 נשים בכנסת או 61, או 62, לא יהיה צורך בחקיקה והציבור יהיה נשכר.

מיכל יודין: לגבי הנושא של המודל, יש כל כך הרבה מודלים.

מיכל יודין: בעיון של החומר וגם מן הידע - - -

אתי לבני: אולי אחר כך ניגש לתוך המודלים.

אתי לבני: ספרי אולי כמה מלים על הפעילות שלכן בנושא.

מיכל יודין: בעמותת כ"ן פועלות אך ורק לקידום נשים לפוליטיקה, כשהפעילות שלנו מתחלקת לארבעה תחומים, הסברה ומודעות ברחבי הארץ, סדנאות והכשרת נשים כמתמודדות ופעילות, קידום החקיקה שאיילת גולן-תבורי עומדת בראש הצוות, ופרוייקט חדש שהוא כרגע בשלבי נסיון, ואני מקווה להרחיב אותו, הוא נושא של תכנית בבתי ספר – הפנמה, דמוקרטיה, פלורליזם שנלמד בשיטת הדי-בייט, למי שלא יודעת זה סיג-ושיח.

מיכל יודין: לילדים אנחנו נותנים כלים איך להתמודד, לעמוד בפני כיתה, להתווכח בתרבות, שילמדו איך להקשיב לחבריהם, ואיך להעביר מסר.

מיכל יודין: לילדים אנחנו נותנים את הכלים מחטיבה עד תיכון, הם לומדים מיגדר, ממשל פוליטיקה ואזרחות פעילה.

מיכל יודין: אני מאוד מקווה שהתכנית הזאת תורחב למערכת החינוך.

מיכל יודין: אנחנו עכשיו בשלב עם משרד החינוך להכשיר מורות בכל בית ספר שתהיה מורה שתנחה את שיטת הדי-בייט עם התכנים שאותם אנחנו מפנימים.

מיכל יודין: זאת הפעילות שלנו, זאת המטרה היחידה, כי אנחנו מאמינות שכשיותר נשים בכנסת, יותר נשים בממשלה וברשויות המקומיות, מדינת ישראל תנוהל אחרת.

מיכל יודין: נשים לא שיותר טובות, יש להן דרך חשיבה אחרת, תהליך קבלת החלטות אחר, והשיתוף והשילוב של גברים ונשים בצורה שיוויונית יביא לתוצאות אחרות.

מיכל יודין: יושב איתנו גדעון שאני מאוד מכבדת.

גדעון סער: אני מסכים שנשים הן יותר טובות.

אתי לבני: תראו רק אתמול את לורה בוש ואת אשתו של אסאד.

אתי לבני: היא שונה, היא פוליטית, היא מתערבת.

זהבה גלאון: זה בדיוק מקבל את הסטריאוטיפ הנשי שרוצים לצאת משם ולקדם את הנשים בדיוק למקום הזה שעכשיו מיכל מדברת.

מיכל יודין: אני רוצה להשלים עוד שלוש נקודות.

מיכל יודין: אנחנו לא מתביישות בזה שתהיה חקיקה.

מיכל יודין: הרבה פעמים נשים אומרות אני לא צריכה את הטובות, ואנחנו יודעות שללא חקיקה נשים טובות רבות לא ייכנסו.

מיכל יודין: והחקיקה הזאת תעשה שני דברים, היא תעודד נשים איכותיות להתמודד, היא תגדיל את מספר המתמודדות ואת מספר הנבחרות, ואנחנו לא מתביישות בחקיקה.

מיכל יודין: אנחנו טוענות ואנחנו רואות את זה גם על פי סקרים, שהחקיקה תוציא – הרבה פעמים נאמר לנו אין מספיק נשים מתמודדות.

מיכל יודין: העובדות הן שהיו נשים מאוד איכותיות שהתמודדו ולא נכנסו, מול גברים מאוד לא איכותיים שכן נכנסו.

ענבל גבריאלי: אבל זה נכון שמספר הנשים שמתמודדות הוא קטן משמעותית מול מספר הגברים.

מיכל יודין: החקיקה תגדיל את מספר הנשים.

מיכל יודין: היום הנשים אומרות אני לביצה הזאת לא אכנס, אבל חקיקה תתן להן כניסה הוגנת ותאפשר להן להיבחר כי נשים לא רוצות להיות כוחניות, לא מרפקניות, לא דורסניות, ולכן אנחנו רוצות את הערך המוסף של נשים לראות בבית המחוקקים שלנו ברשויות.

מיכל יודין: אמנם זה לא סקר שלאחרונה עשינו, אבל הציבור רוצה לראות יותר נשים.

מיכל יודין: הציבור רוצה ומאמין שלנשים יש רמה איכותית.

מיכל יודין: ולכן שוב, אנחנו צריכות להיות קשובות לציבור, הציבור רוצה שינוי, הציבור מתוסכל, ואני לא צריכה להגיד לאף אחת למי שקוראת עיתונים ומה שקורה לנו היום בארץ.

מיכל יודין: לכן יש ערך מוסף, נשים יותר אתיות, יותר הגונות, יותר רציניות ומחוייבות למה שהן שמו לעצמן כמטרה, ואין לנו דרך אחרת אלא להביא לחקיקה הזאת, אם זה 40% אם זה 50%, אבל הארץ בשלה, העולם בשל, ובוודאי יש לנו הרבה עבודה לעשות לא רק בקרב גברים אלא גם בקרב הנשים עצמן.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: פרופסור גליה גולן.

גליה גולן: לגבי העניין הזה שנשים לא מתמודדות, יש הרבה סיבות, יש הרבה מחקרים על הסיבות שהן לא מתמודדות, לא פשוט לבוא ולהגיד שאין.

גליה גולן: כי האמת היא שיש נכונות, יש הרבה הרבה מכשולים.

גליה גולן: מיכל הזכירה כמה מהמכשולים, יש בוודאי מכשולים פורמליים אפילו בתוך המפלגות, ויש את המכשולים החברתיים והפסיכולוגיים ואלה אנחנו צריכים לשנות, זה שינוי של החברה מערכים דתיים ועד לערכים מיליטריסטים.

גליה גולן: אבל אני לא חושבת שזה הנושא היום.

גליה גולן: היום פה לא נוכל לשנות את החברה כמו שהייתי רוצה לעשות את זה, אבל אני יוצאת מהנחה שבכל זאת יש אפשרות לעודד נשים ולאפשר לנשים להתמודד, אם אנחנו נטפל במכשולים שיש במערכת עצמה זאת אומרת במפלגות ובכנסת.

גליה גולן: לא חשבתי שפה צריכים לנסות ולהסביר מדוע אנחנו צריכים הבטחת ייצוג, ומדוע אנחנו רוצים לראות יותר נשים שם.

גליה גולן: אבל כדאי אולי לחזור על זה, ראשית מתוך הערך של שיוויוניות ברור שאנחנו רוצים לראות ותובעים שיוויון לנשים גם בפוליטיקה, גם בכנסת.

גליה גולן: אבל אני גם רוצה להעלות נימוק נוסף וזה העניין אם נשים יותר טובות או פחות טובות זה לא העניין, אבל נשים הן שונות.

גליה גולן: נכון שאולי נאמר בעבר שגם גבר יכול לייצג את האינטרסים של נשים, אבל אין צל של ספק שאשה מבינה את האינטרסים של אשה הרבה יותר טוב גם מן הנסיון, גם מן החיים היום-יומיים שלה.

גליה גולן: אשה יכולה וחייבת לייצג את עצמה, את הנשים.

גליה גולן: כשאנחנו מסתכלים על הפרלמנטים למיניהם ואנחנו שואלים האם זה כך, או האם זה רק עניין מספרי למען שיוויון, אין רע בשיוויון.

גליה גולן: אני חושבת שזה נימוק ודרישה טובה לעצמה.

גליה גולן: אבל כאשר אנחנו מחפשות ייצוג הולם לא רק מספרית, אלא גם מבחינת האינטרסים והצרכים של נשים שהן מיוחדים לנשים.

גליה גולן: אנחנו רואים שבמקומות שבהן נשים נכנסו לפרלמנטים במספרים ראויים, זאת אומרת מה שנקרא מאסה קריטית, יש באמת שינוי.

גליה גולן: יש שינוי בחקיקה, יש שינוי בנושאים העולים, יש שינוי בנושאים שגם מצליחים, יש גם דרך אגב במפלגות שינויים שגם הגברים בעצמם מצביעים על כך שבתוך המפלגות שבהן יש יותר נשים, גם הגברים בעצמם מעלים נושאים הקשורים יותר לחברה, לחינוך, נושאים שקשורים יותר לבעיות ולעניינים של נשים.

גליה גולן: דרך אגב, אני רוצה להוסיף רק דבר אחד.

גליה גולן: הנסיון הסקנדינבי מראה שכאשר נשים נכנסות במספרים גדולים יש תקופה של התנגדות, אבל אחר כך זה מתאזן.

גליה גולן: מה שרואים זה שלאט לאט יש בהחלט שינוי בחקיקה בתכנים וקצת אבל לא הרבה שינוי גם בתהליכים, בפרוצדורות, בשיטת העבודה.

גליה גולן: אני באה לקבוע את זה גם מטעמים של שיוויון וגם מהטעמים שאשה חייבת להיות שם.

גליה גולן: אין לי ספק שהדרך להגיע לשם זה הבטחת ייצוג, במצב של חברה פטריארכלית, במסורת שיש לנו כאן והבעיות והמכשולים שיש בתוך המפלגות עצמן ובמערכת הפוליטית חייבים הבטחת ייצוג.

גליה גולן: לגבי השיטות אין לי ספק, בעיניי המודל הצרפתי זה המודל, אם כי אנחנו יודעים שגם שם היו בעיות, כי כאשר דובר על פיצוי כספי אז יש מפלגות עשירות שיגידו שלא מעניין אותן.

זהבה גלאון: כן, הן העדיפו את הסנקציות.

גליה גולן: או שהן יצרו מפלגות חדשות, כדי שגבר יהיה בראש הרשימה.

גליה גולן: חייבים להתמודד עם השיטות, אבל בסופו של עניין כאשר מגיעים לביצוע אז צריכים מאוד לשיטה הספציפית בתוך המפלגות, כמובן רצוי העניין של ריצ'-רצ' כפי שהזכרת.

זהבה גלאון: זה המודל האופטימלי.

גליה גולן: זה בהחלט נכון שבסקנדינביה זה לא נעשה על ידי החוק.

גליה גולן: אבל במצב של היום ראינו שפריצת הדרך הכי חשובה ומשמעותית היתה ממש קפיצה מלא כלום בצרפת, לא כלום לחוק וזה המצב שלנו.

מיכל יודין: לא רק בצרפת גם מדינות אחרות, רואנדה.

גליה גולן: צריכים להבין דבר אחד לגבי הסטטיסטיקה.

גליה גולן: יש את העניין של מה גודל הפרלמנט שמגיעים לאחוזים, יש את העניין של רואנדה, אבל זה גם עניין של מדינות מתפתחות, מדינות חדשות דווקא חכמות שבאות עם זה, אם זה בדרום אפריקה, הכניסו את ה-30% ל-A.N.C אז הכל השתנה בפרלמנט שם בדרום אפריקה.

גליה גולן: הודו, דברים כאלה כשהם מתחילים פחות או יותר מלא כלום, אפשר להכניס את הדברים האלה.

גליה גולן: אנחנו לא במצב הזה.

גליה גולן: אנחנו יותר במצב של צרפת, לקפוץ מכאן לשם.

מיכל יודין: לגבי המגזר החרדי, אין מניעה הילכתית מנשים להתמודד.

מיכל יודין: כאן יש מניפולציה של עסקנים, ולכן גם נפגשנו עם משה גפני.

מיכל יודין: הטענה שלו היתה שאין נשים חרדיות שמעוניינות להתמסד, זה דבר שהוא לא נכון, לא מקובל, ולכן אנחנו לא צריכות להתחשב בטענות כביכול החרדיות, שלגברים בעצם על פי ההלכה אסור לשבת בכנסת.

מיכל יודין: כי לגברים אסור לשבת עם נשים, לנשים מותר לשבת עם גברים.

מיכל יודין: זאת אומרת זו בעיה של הגברים ולא של הנשים.

אתי לבני: אלו תהליכים שאנחנו לא יכולים לא בחקיקה ולא בהינף יד לפתור אותם.

אתי לבני: צריך ללכת בחכמה כדי שלא להפיל - - -

מיכל יודין: שלא יטענו - - -

ענבל גבריאלי: לא משנה מה הן יטענו.

אתי לבני: אנחנו מנסים למנות דייניות לבתי הדין הרבניים, גם כן אפשר למנות, אז מה?

אתי לבני: אז הן מתמנות, לא מתמנות.

אראלה גולן: דרך אגב, ניסו לעשות כאן לובי וזה לא כל כך הלך.

אתי לבני: אני רק רוצה לומר לכן, שבשם הוועדה שלחתי מברק לנשות כוויית שקיבלו את זכות הבחירה בשבוע האחרון.

אתי לבני: תודה.

גדעון סער: תודה גברתי היושבת ראש, אני מסכים עם כל מלה שנאמרה כאן גם לעניין מילוי תפקידן של חברות הכנסת, וכמובן לעניין ההבחנה היסודית שהמאבק למען ייצוג הולם לנשים בכלל, במערכת הפוליטית בפרט הוא מאבק חברתי שהיעד שלו הוא יעד משותף לכל בני החברה, כי ברגע שהחברה היא חברה שיוויונית ויכולה להינות ממידה שווה מהכישורים והיכולות של בני החברה, אז לא רק הנשים מרוויחות אלה החברה כולה מרוויחה.

גדעון סער: יש מודלים שונים לעניין ייצוג הולם לנשים במערכת או לעניין הצעות החקיקה שהוגשו בקידום הנושא הזה.

גדעון סער: אני חושב שבקדנציה הקודמת אנחנו היינו ראשונים ואחר כך אני רואה הצעות שהוגשו.

גדעון סער: ראיתי כאן הצעה של חברת הכנסת לבני, והצעה כזאת נדמה לי היתה של חברת הכנסת גמליאל, אבל המקור היה החלטה של ועדת השרים לחקיקה בקדנציה הקודמת, ללכת למנגנון של תיגמול כספי שאפשר לחשוב האם הוא צריך להיות במימון השותף, מימון הבחירות, שמעודד בעצם את המפלגות מכיוון שזה דבר מאוד חשוב למפלגות, הוא מעודד מפלגות לשלב נשים על דרך של תיגמול כספי.

גדעון סער: זה דבר שלפי דעתי מחוקק, אף מפלגה לא תוכל להתקדם עם זה.

אראלה גולן: וגם קנס?

גדעון סער: לא, אני לא מצדד בזה, אגיד גם למה.

גדעון סער: בעצם למה הגענו לעניין הזה, כי נדמה לי שקשה מאוד לבוא ולהגיד למפלגות שהן אינן משלבות נשים.

גדעון סער: אבל יש להן קהל מצביעים, יש להן אפילו קהל מצביעות למרבה הפליאה.

גדעון סער: האם זה מוצא חן בעינייך?

גדעון סער: ודאי שזה לא מוצא חן בעינייך.

גדעון סער: ודאי לא גם בעיניי, אבל כדבר שבעובדה, בתוך השיטה הדמוקרטית יש אנשים שכך הם רוצים לראות את רשימתם.

גדעון סער: זה מצער.

גדעון סער: אינני יודע מה הם היו עושים אם היינו הולכים למהלך מהסוג הזה.

גדעון סער: לצערי, באיזשהו שלב ועדת שרים לחקיקה קיבלה החלטה גם נגד ההצעה הזאת.

גדעון סער: ומה שאני מציע כאן שייעשה מאמץ משותף בוועדה הזאת, תהיה הצעה של הוועדה כולה.

גדעון סער: ההצעה הזאת תעלה לקריאה ראשונה במישרין.

גדעון סער: ההצעה הזאת כולם יוכלו להתאחד סביבה, ומה שאני אוכל לאפשר, שאם הממשלה תתנגד לחופש הצבעה לחברים בקואליציה איפה שאני נמצא, ואני חושב שיהיה קשה מאוד להתנגד בעיקר לנוכח הפרסומים שהיו בשבוע שעבר, ושמיקמו את ישראל במקום מאוד לא מחמיא לעומת מדינות אחרות, חלקן אגב חברות הרבה יותר נכשלות מהחברה שלנו.

גדעון סער: אני חושב ברגע זה שבאנו, כמעט כל אחד ואחת שיושב בחדר הזה קידמנו נושאים שונים שנוגעים לייצוג הולם.

גדעון סער: אני עצמי במושב הקודם העברתי את נושא ייצוג הולם בתאגידים עירוניים.

גדעון סער: יש עכשיו הצעה שעברה בשבוע שעבר נדמה לי גם שלך היושבת ראש, עם חברים נוספים בנושא ייצוג הולם בוועדות.

גדעון סער: זאת אומרת הדבר הזה מטופל, אבל באמת הרגל שחסרה זו הרגל הפוליטית.

מיכל יודין: בהנהגה בתל אביב אתמול הוחלט על ייצוג שיוויוני בתאגידים.

גדעון סער: זאת יוזמה של יעל דיין שאני תמכתי בה.

גדעון סער: היא פתחה ביוזמה שלך, אחרי שאנחנו העברנו מפה את החוק, מכיוון שעיריית תל אביב היתה היחידה והראשונה שמלכתחילה בלי חובה סטטוטורית הלכה לייצוג הולם, ופה בעצם היא שיפרה את הדבר הקודם שהיא החליטה באופן וולנטרי.

גדעון סער: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לבוא ולהשקיע בזה זמן, אפילו בישיבה לא פורמלית, בדבר שהוא מעשי ואמיתי ושיהיה קשה מאוד להתנגד לו.

גדעון סער: אני חושב שאם אנחנו נעשה את זה, אנחנו נעשה דבר מאוד גדול, אני חושב שזה אפשרי.

מיכל יודין: ומהר.

גדעון סער: מהר אנחנו חייבים כי הבחירות לכנסת ה-17 בכל מקרה יהיו בשנה הבאה.

גדעון סער: זאת אומרת, אם אנחנו רוצים שזה יהיה דבר שישפיע על שיקול הדעת של המפלגות כאשר הן בוחרות נשים אנחנו צריכים - - -

אתי לבני: גדעון, אם לא איכפת לך אנחנו ניקח את הצעות החוק הקיימות, תנסה היום או מחר לשבת כדי להחליט פוליטית איך לפעול בנושא הזה, מה להעלות, אם ביחד.

גדעון סער: לדעתי, אנחנו נחליט מה המודל שנראה לנו הכי טוב.

גדעון סער: אבל כדאי שנפסח על קריאה טרומית.

גדעון סער: לפי דעתי יש לנו את הסמכות ללכת לקריאה ראשונה.

גדעון סער: נחתים על זה את כל חברי הוועדה מכל חברי הכנסת.

אראלה גולן: ותמיכת ממשלה?

גדעון סער: כמובן שנפעל כעת כדי שתהיה תמיכת ממשלה.

גדעון סער: ודאי אנחנו נפנה לשרת המשפטים.

גדעון סער: אני מבחינתי בכל מצב, בכל הצעת חוק שבה יש ייצוג, לנשים אני מצביע בכל מקרה בעד.

גדעון סער: אני מציע שאנחנו נשב על זה, אולי גם נזמין את שרת המשפטים, לקיים את זה עם שרת המשפטים.

גדעון סער: יש לנו היום שרת משפטים, אני משוכנע שביסוד היא תומכת בעמדות האלה.

אתי לבני: תודה גדעון.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר כמה הערות ולהתחיל מההערה האחרונה של חבר הכנסת סער מהצד האופרטיבי.

זהבה גלאון: אני חושבת שזו הצעה מצויינת מה שהציע חבר הכנסת סער.

זהבה גלאון: כל אחד מחברי הכנסת הגיש הצעה בניואנסים אלו או אחרים.

זהבה גלאון: זה ממש לא רלבנטי.

זהבה גלאון: יש כאן את היתרון של הוועדה שיכולה לפסוח כמו שנאמר, וזה באמת יהיה הישג מאוד גדול, כי אפשר יהיה להגיע לאיזה מודל, אז יכול להיות שהכיוון שאמר קודם גדעון שלא צריך ללכת על סנקציות, אלא צריך ללכת על תמריצים חיוביים, יכול להיות שזה הרבה יותר אפקטיבי, אני לא נכנסת כרגע לזה.

זהבה גלאון: יכול להיות שהייתי רוצה גם סנקציות, אני לא בטוחה.

אורית נוקד: למה, יש לנו הצעה משותפת.

זהבה גלאון: אני יודעת, המודל הצרפתי מוכיח, נאמר כבר קודם, איך מפלגות מצליחות לדלג על המשוכה של הסנקציות, ולא בטוח שזה אפקטיבי.

זהבה גלאון: אין לי ספק שאפשר להתגבש כאן, זו הצעה אחת כוללת שבעיניי גם היא תהיה תקדים במובן הזה שהיו כל מיני הצעות חוק כמו לגבי דירקטוריונים.

זהבה גלאון: אבל היא תהיה תקדים במובן הזה שהיא קובעת הבטחת ייצוג תוצאתית, נאמר כבר כאן קודם בסקירה של פרופסור גליה גולן לגבי אפקט הדומינו של הצעה כזו או החלטה כזו.

זהבה גלאון: זו תהיה טעות שאנחנו גם בהתבטאויות שלנו וגם בדיבורים שלנו וגם אחרי שנתמוך בהצעה הזאת של כולנו ונחתום עליה, שנשליך את כל יהבנו רק על חקיקה שמקבעת הבטחת ייצוג.

זהבה גלאון: אני כמובן תומכת בה, אין ספק שזאת הדרך הנכונה ואין ספק שאנחנו מדברים כאן על מנגנון זמני שיגרום לאנשים להפנים שצריך להצביע לנשים, ואני מאוד תומכת בכל מה שקשור להבטחת ייצוג.

זהבה גלאון: אבל אני חושבת שבד בבד ובמקביל אנחנו צריכות כל הזמן להגיד שהדרך לקדם נשים היא כמובן לא רק באמצעות חקיקה.

זהבה גלאון: צריך לעשות פעולות חינוכיות, צריך להגביר מודעות, צריך להעלות מוטיבציה.

זהבה גלאון: צריך ליצור את כל התרבות.

זהבה גלאון: אני מדברת דווקא עלינו כמחוקקות.

זהבה גלאון: באים אלינו ומצפים מאיתנו שאנחנו נתאגד עכשיו לדבר הזה של הבטחת ייצוג שאני מאוד תומכת בזה.

זהבה גלאון: בהמשך לדברים שנאמרו כאן, אמרה מיכל קודם הרבה נשים חשות שזו בושה, וזה מתייחס קצת גם להערה של חברת הכנסת גבריאלי שנשים לא מתמודדות.

גילה פינקלשטיין: זו בושה שמה?

זהבה גלאון: זו בושה שעושים העדפה מתקנת, שמשתמשים במנגנון הזה של העדפה מתקנת.

גילה פינקלשטיין: בכלל לא בושה, בכל העולם זה קיים.

גילה פינקלשטיין: צריך להעלות את המודעות.

זהבה גלאון: בסדר, את צריכה לשרש תפיסות.

זהבה גלאון: את צריכה לגרום לכך שנשים וגברים יבינו שזה מנגנון נכון, שיש לו ערך שהוא מעבר למאבק המיידי, כמובן שזה מאבק לזכויות נשים ולקידום נשים.

זהבה גלאון: תמיד צריך לבחור בין בושה גדולה לבושה קטנה.

זהבה גלאון: הבושה הגדולה שיש כל כך מעט חברות כנסת.

זהבה גלאון: אז הבושה הקטנה תהיה שעושים את זה באמצעות מנגנון זמני של הבטחת ייצוג.

זהבה גלאון: אני עונה לחברת הכנסת גבריאלי, זה בעיניי יגרום לביטול – השילוב הזה שגם פעולה חינוכית וגם הפעולה החקיקתית, חוק לבד לא יכול לשנות מציאות חברתית.

זהבה גלאון: חוק הוא איטי, הוא מסתגל למציאות המשתנה, הפעולה הזאת המשולבת מה שעושים בכל הארגונים של ארגוני הנשים, הפעולה המשולבת שמצד אחד לגרום לנשים להתגבר על אותם חסמים מיבניים, על אותה מערכת עם אותם סטריאוטיפים, אני לא אחזור על כל מה שנאמר כאן, זה כל כך ברור, אין בכלל טעם לחזור לזה.

זהבה גלאון: כולנו שותפות לדבר הזה.

זהבה גלאון: חברת הכנסת ליבני, ברשותך יושבת ראש הוועדה, אני רוצה ממש לציין את זה לפרוטוקול.

זהבה גלאון: קראתי את המסמך בעיון, אני חושבת שהמסמך שהוגש כאן זו אחת העבודות היותר מקיפות והיותר רציניות.

זהבה גלאון: זה משהו שאני רוצה לציין לפרוטוקול.

זהבה גלאון: בנקודה הזאת אני רוצה לומר, המסמך הזה חשוב שיונח במליאת הכנסת אצל כל חבר כנסת, אצל 120 חברי כנסת.

זהבה גלאון: זה לא מסמך שצריך להיות מונח כאן רק בקרב החברות, ולצורך העניין חברות הוועדה.

זהבה גלאון: זה מסמך מקיף שבוחן את כל השיטות, כל המנגנונים, כל ההשוואות.

זהבה גלאון: אני לקחתי את זה ותייקתי אצלי בבית.

זהבה גלאון: למה אני אומרת את זה, העלאת המסמך הזה למליאה, זה חלק מאותה טקטיקה שמעבר לחקיקה עצמה, של הפעולה להחדיר, להפנים, וכו'.

זהבה גלאון: הערה אחרונה ובזה אני מסיימת ברשותך, אני לא יכולה שלא להתייחס לזה.

זהבה גלאון: היא לא ממש קשורה כי זה מתקשר בעניין לורה בוש, אשתו של.

זהבה גלאון: ברשותכם, זה מתקשר בעיניי באופן מיידי לדיון של היום.

זהבה גלאון: אנחנו מדברות על איך כל הזמן אנחנו גורמות לכך שיותר נשים תשבורנה את אותה תקרת זכוכית, תצטרפנה לאותו מעגל משפיע, לאותו מעגל שמיוצג במוקדי הכוח.

זהבה גלאון: לאותו מעגל שעוסק בענייני נשים ודואג לקידומן של נשים קודם כל בזכות עצמן, בזכות אותה מחוייבות חברתית לענייני נשים.

זהבה גלאון: מה לעשות, יש נשים שהן אשתו של, מה לעשות.

זהבה גלאון: בן זוגי, כשאנחנו נפגשים בחברה הוא אומר אני בעלה של זהבה גלאון, מה לעשות, ככה זה.

זהבה גלאון: אבל אסור לנו ליפול למלכודת הזאת, בעיניי זה ממש פח יקוש שהרצייה החברתית והציפייה החברתית היא שאשתו של תתפקד על תקן של אשתו של.

זהבה גלאון: כשהיא באה לכאן, ואם יש לה אמירה, והיא אשה שגם פועלת בזכות עצמה, וגם אם נניח לא יצאה לפעול בזכות עצמה, אבל יש לה אג'נדה שאותה היא מקדמת, ועליה היא מדברת, אז כשהיא אשתו של נפגשת עם נשותיהן של, בכל הכבוד להן, וזה מסתכם בזה שאשתו של חייכה לאשתו של, נו.

ענבל גבריאלי: במיוחד שהיא הדגישה למשל בסיפור שהיא הגיעה כדי לחזק את בעלה.

זהבה גלאון: היא באה לכאן כחלק ממסע יחסי הציבור של בעלה, לגיטימי, לא לגיטימי, לא משנה.

זהבה גלאון: אבל כשהיא כבר באה והאמירה שלה היא לא חד-משמעית, והאמירה שלה היא פלקטית, והיא לא דואגת באמת לדבר הזה, אז נו, זה מחטיא את המטרה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אראלה גולן: גם בעניינים שהן מטפלות בהם, בדרך כלל הם נושאים מאוד נשיים, כאילו מה הן יכולות לדבר על חוץ וביטחון.

אראלה גולן: אני רוצה לומר שבעוונותיי אני גם חשבתי שנשים לא צריכות חקיקה, והן מספיק ראויות, והן יגיעו לבד, זה לא כך.

אראלה גולן: זה נכון שהן ראויות, והן ראויות בעיניי בהרבה מקרים, שלא להיות שחצנית, לא פחות מהגברים, הרבה פעמים לדעתי הרבה יותר.

אראלה גולן: אני מוכרחה להגיד שהחקיקה הזאת מאוד חשובה, ומה שיותר מהר כי אנחנו מתקרבים לנושא של בחירות.

אראלה גולן: הייתי אתמול בערוץ 10 בנושא תקשורת, וזה ממש דרישה מהקהל, מהציבור, שהכוחניות שמוקרנת בתקשורת שהם רואים אותה בערוץ 33 ובשאר ערוצים, הם לא יכולים לסבול את זה יותר.

אראלה גולן: זאת אומר מה שדנקר כתב זה חלק מהכוחניות הזאת, ואני חושבת שנשים בהחלט יכולות לתרום לזה שכל המערכת הזאת תהיה הרבה יותר רכה, בתרבות דיבור אחרת, בתרבות עבודה אחרת, ושגם הכתבות כתוצאה מזה בעיתון יהיו לא תמיד כתבות של סנסציות, אלא גם כתבות על אנשים שעובדים בשקט ועושים את העבודה שלהם כראוי, והם באמת ממלאים את התפקיד הציבורי שלהם.

אראלה גולן: כמו שגברת גולן אמרה, נשים שונות, אבל אני בכלל לא חושבת שאנחנו צריכות להצטדק, להיפך, שזה הייחוד שלנו וזו אולי התרומה שאנחנו יכולים, כולל במשא ומתן, הכי כבד של ההתנתקות של חוץ וביטחון, אני חושבת שנשים יכולות להוביל את זה ממקומות אחרים, ולעשות את כל המערכות האלה הרבה יותר נשיות, הרבה יותר נעימות, הרבה פחות כוחניות, ולהגיע בסוף לתוצאות יותר ראויות.

אראלה גולן: אנקדוטה שהיא מאוד מכאיבה, שאפילו אצלנו בשינוי ניסיתי לדבר על חוק שמכיר בנשים שעובדות מהבית, אז עשו לי פרצוף, אני ואתי מתכוונות לעבוד על זה יותר, כי ברור לי שזה בגלל הנושא הנשי כאן.

מיכל יודין: 60 נשים בכנסת יעבירו את החוק.

אראלה גולן: סך הכל גם גברים יכולים לקבל אישור לעבוד מהבית.

אראלה גולן: הנושא הזה הפריע להם.

מיכל יודין: הכל מפריע להם בעניין של נשים.

ענבל גבריאלי: אני רוצה לומר משהו גם על הנושא שאין נשים מתנגדות, וגם להתייחס לאותם פנים שקיבלתם.

ענבל גבריאלי: אני קיבלתי קצת יותר מפנים, אני חושבת דווקא בהצעת חוק שאת יזמת יחד עם יולי תמיר וחתומות עליה כמעט כל חברות הכנסת, זו אותה הצעת חוק שמדברת על ייצוג הולם לנשים בתהליכים מדיניים, אוי ואבוי.

ענבל גבריאלי: דיברה איתי יולי וביקשה ממני שאני אדבר עם השרים שלנו בוועדת שרים לענייני חקיקה, כדי לקדם ולוודא שזה יעבור.

ענבל גבריאלי: אתן יודעות מה, פשוט אנשי מערות התשובות שאני קיבלתי.

ענבל גבריאלי: זה לא מצחיק, אני אפילו לרגע אחד לא צחקתי.

ענבל גבריאלי: זה פשוט מביש, ובסופו של דבר שלפתי את הטיעון המנצח, תשמעו זה לא טוב לכם ציבורית, תנסו להתנגד.

ענבל גבריאלי: קודם כל זה לא עניין אף אחד, זה היה בסוף סדר היום, כל השרים הלכו, נותרו שם יושבת ראש הוועדה שזו שרת המשפטים, ועוד שר אחד או שניים.

ענבל גבריאלי: היא הרגישה שאם היא תנסה להעביר את זה בפורום כזה, אז כאילו היא עושה לביתה, כי היא כרגע שרה בכירה.

ענבל גבריאלי: אפשר לחשוב כמה יש, אבל שרה בכירה, ואז זה לא נדון באותה ישיבה.

ענבל גבריאלי: זה עבר לישיבה בשבוע שאחרי, ושוב עשיתי סבב טלפונים כדי לדבר עם השרים.

ענבל גבריאלי: קיבלתי את אותן תשובות, ושוב שלפתי את אותו טיעון מסתבר מנצח, שזה לא טוב לכם ציבורית.

ענבל גבריאלי: הוא ניצח, הם אישרו את זה בסוף שזה לא טוב לכם ציבורית.

ענבל גבריאלי: גם כשזה עבר זו היתה שמחת עניים, כי לא יכולתי לשכוח את כל התשובות שקיבלתי בדרך.

אתי לבני: בשמחה, שמחה, שמחה.

אתי לבני: לא איכפת לי איך שזה עבר.

ענבל גבריאלי: לא נכון, כי בין הדברים שנאמרו, אמרו רגע, אם מחר מדינת ישראל תקיים משא ומתן עם סוריה או עם לבנון, אז מה, מישהו יכריח אותי לצרף אותך?

אראלה גולן: למה לא?

ענבל גבריאלי: אמרתי שנשים לא מתמודדות.

ענבל גבריאלי: אמרה את זה חברת הכנסת גלאון, החוק הוא לא חזות הכל.

ענבל גבריאלי: יש כאן שתי בעיות, קודם כל יש את הבעייה של גישת המחוקק, והמחוקק כרגע הוא גברי יותר מאשר נשי, כי אנחנו רק 15%, לפחות טוב שיש שיתוף פעולה בינינו.

ענבל גבריאלי: שיתוף פעולה שהוא חוצה מפלגות, ואנחנו יכולות לפעול ולוודא את קיומו של החוק.

ענבל גבריאלי: אני באופן אישי חושבת שהמכשול הגדול יותר זה אנחנו עצמנו.

ענבל גבריאלי: בשיחה שקיימנו בדקו איך כל אחת מאיתנו הגיעה לכנסת.

ענבל גבריאלי: אומרת אחת מחברות הכנסת הציעו לי.

ענבל גבריאלי: אז לי אף אחד לא הציע, אני רציתי ושאפתי, ואני מניחה שרוב חברות הכנסת הגיעו בדרך כזו.

ענבל גבריאלי: הבעיה היא קודם כל איתנו, הבעיה היא באיך שאנחנו תופסות את עצמנו, ומובן שאנחנו מקרינות את זה גם כלפי חוץ.

ענבל גבריאלי: למשל בתחילת הקדנציה התקיימה ישיבה חגיגית מאוד יפה באולם ההרצאות, אפרופו, בושה גדולה בושה קטנה.

ענבל גבריאלי: התקיימה ישיבה חגיגית מאוד יפה, היו כל ארגוני הנשים.

ענבל גבריאלי: התנהל שם איזשהו ויכוח האם אנחנו צריכות את הבטחת הייצוג או לא.

ענבל גבריאלי: אני אומרת חד-משמעית זו אפילו לא בושה קטנה, הבושה היא של החברה, לא שלנו.

ענבל גבריאלי: הבושה היא שאנחנו שמונות למעלה מ-50% מהחברה צריכות את זה וזקוקות לזה כדי להגיע למקומות הללו.

ענבל גבריאלי: אנחנו צריכות את הבטחת הייצוג, כל עוד לא נגיע למצב של פחות או יותר שיוויון בין חלקנו היחסי באוכלוסייה לבין הייצוג שלנו, אנחנו צריכות את זה.

ענבל גבריאלי: אנחנו צריכות את זה, ואנחנו צריכות גם לנפנף בזה.

ענבל גבריאלי: ישנן חברות כנסת, כרגע אני לא חושפת את סודותיהן האפלים.

ענבל גבריאלי: הן אמרו קבל עם ועדה, אמרו בקול רם ליד כולנו, שמה, פתאום שאני אבוא מעמדה כזו חלשה.

ענבל גבריאלי: אני לא צריכה.

ענבל גבריאלי: העניין הוא שהן שכחו, אני למשל נבחרתי, אני לא יודעת באיזה מקום, אבל בזכות הבטחת הייצוג.

ענבל גבריאלי: הייתי במקום 29, אחר כך זה זז ל-31.

ענבל גבריאלי: אותו כנ"ל לגבי החברות לפניי ואחריי ברשימה.

ענבל גבריאלי: מוזר שדווקא חברות הכנסת שאומרות אני לא צריכה את הבטחת הייצוג, הגם שהן נבחרו דרכה, הן חברות כנסת שפה בבית הן לא פועלות בתחומים נשיים.

ענבל גבריאלי: בשבועיים האחרונים אני הרציתי לנשות קואופרטיב "דן" בסידרה של עשרה ימים, ועל זה דיברתי, אמרו לי האישה במאה ה-21.

ענבל גבריאלי: כשבדקתי ביני ובין עצמי על מה לדבר איתן, מה יכול לרתק אותן, אז עשיתי כך בין חברות, בין נשים פה בכנסת אפילו, וכולן אמרו לי, את יודעת מה, דברי על מה שאת רוצה, אל תדברי על פמיניזם.

ענבל גבריאלי: זה לא מעניין אף אחד, אז נכון שאנחנו יכולות להגיב בחיוך, אבל אחר כך חשבתי על זה, וחשבתי איך יכול להיות שזרם כמו הפמיניזם, או נשים שמובילות פמיניזם, שבסך הכל זה בא לעשות לנו, לביתנו, למעמדנו ולזכויותינו.

ענבל גבריאלי: איך יכול להיות שדווקא אנחנו מפתחות כזו סלידה כלפי פמיניזם, מפתחות כזה אנטגוניזם כלפי פמיניזם.

ענבל גבריאלי: אני אומרת לך מיכל, ולך גליה שוב, וגם לחברת הכנסת גלאון, כשאני אומרת נשים לא מתמודדות, נכון, החוק הוא חשוב, הוא חיוני, זה הכוח שלנו.

ענבל גבריאלי: אנחנו מהחדר הזה לא יכולות לחנך את החברה במחי יד.

ענבל גבריאלי: מה שאנחנו יכולות לעשות מהר יותר זה לחוקק.

ענבל גבריאלי: בעיניי הבעייה העיקרית עדיין בתוכנו, עדיין אצלנו בחברה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: אני חושבת שאחת הבעיות היא שנשים לא יודעות מה זה פמיניזם.

אתי לבני: הן חושבות שלשרוף חזיות בראש הפגנות זה מה שנתפס כפמיניזם.

אתי לבני: אבל זה פמיניזם.

אתי לבני: פמיניזם זה לקחת שווה.

זהבה גלאון: זה מאבק הזדמנות שווה.

אתי לבני: זו פאשלה שלנו שאנחנו לא הצלחנו לחנך את הציבור הגדול הגברי והנשי, שפמיניזם זה דבר שמובן מאליו, זה לא איזה דבר איזוטרי בסוף השיירה.

אתי לבני: תודה.

איילת גולן-תבורי: אני כאן מרכזת החקיקה מטעם עמותת כ"ן, ואני אוסיף אולי בקצרה שני פאנים משפטיים לכל הדברים החשובים שנאמרו עד עכשיו.

איילת גולן-תבורי: המונח ייצוג הולם, הוא למעשה מעין החלפה מעודנת של הביטוי העדפה מתקנת.

איילת גולן-תבורי: העדפה מתקנת כפי שהוזכר כאן בלשון נאה, יש מתנגדים לו גם נשים וגם גברים משום שהם יאמרו שזה פוגע בשיוויון.

ענבל גבריאלי: כן, רק שנשים מתנגדות להעדפה מתקנת אחרי שהן עשו שימוש בה.

איילת גולן-תבורי: אז זה באמת מקרה חמור ביותר.

איילת גולן-תבורי: בנוסף נכון, את צודקת.

איילת גולן-תבורי: יש גברים שמתנגדים למונח הזה גם בלי שהם עשו בו שימוש, ואנחנו כעמותת כ"ן קיבלנו תשובות כאלה מחברי כנסת מסויימים בקדנציה הקודמת, שלא רצו לתמוך בהצעת החוק שניסינו לקדם מהטעם שזה פוגע בשיוויון.

איילת גולן-תבורי: בואו נאמר שיש היגיון מסויים במה שהם אומרים, אכן היום כל אשה כמו כל גבר יכולים להיבחר, זה נכון.

איילת גולן-תבורי: כלומר, אי אפשר לומר שהם לא צודקים.

איילת גולן-תבורי: אבל, ולכן אנחנו כולנו כאן היום, בפועל המצב הוא כמו שאנחנו יודעים, יש היום, כשזו כנסת הייצוגית ביותר לגבי חברות כנסת, יש רק 15%, שזה עדיין 35% פחות מהמחצית המינימלית, נקרא לזה כך.

איילת גולן-תבורי: אני רק רוצה להזכיר שבית משפט העליון אימץ את המונח העדפה מתקנת כבר קרוב ל-12-13 שנה, הוא עושה בה שימוש, הוא תומך בה.

איילת גולן-תבורי: לפעמים קוראים לה העדפה מתקנת, לפעמים הבחנה שווה, מקדמים את זה בנושאים שונים.

איילת גולן-תבורי: בהחלט יש לכך תמיכה ברשות השופטת, ואם מדברים על העברת הנושא גם לשרת המשפטים, אני בטוחה שעוזריה הנאמנים ועוזרותיה הנאמנות ימצאו לה הרבה תימוכין לכך.

איילת גולן-תבורי: נושא שני הוא שהייתי מציעה בהצעת החוק הזו, גם לחשוב, אם לא בתוכה, אז לפחות בדברי ההסבר על איזשהו מנגנון שיביא למימוש הצעת החוק.

איילת גולן-תבורי: אזכיר בקצרה, שבשנות ה-90' ו-93' כמדומני, הועבר תיקון לחוק להכנסת ייצוג הולם של נשים לחברות ממשלתיות ותאגידים סטטוטוריים.

איילת גולן-תבורי: בפועל התיקון הזה לא מומש.

איילת גולן-תבורי: היה צורך בפנייה לבית המשפט העליון.

רבקה שקד: יש רשימה של חוקים אחרים, אבל לא של החוק הזה.

איילת גולן תבורי: שדולת הנשים פנתה בבג"צ, ובעקבותיו היו בג"צים נוספים בהמשך.

איילת גולן תבורי: ובעקבות כך חוייב המחוקק לפעול בפועל ליישום אותו סעיף.

איילת גולן תבורי: זה נושא נוסף שהייתי מציעה לדון בו.

אתי לבני: האם בית המשפט יצר איזשהו אחוז מסויים לפרשנות לייצוג הולם?

איילת גולן תבורי: נזהרים שלא לנקוט בהצעה כזאת בפועל.

איילת גולן תבורי: בנושא חוק החברות הממשלתיות האחוז עלה מבערך 5%-7%, להיקף של 38%-40%.

קריאה: אבל זה ירד לך.

איילת גולן תבורי: נכון.

איילת גולן תבורי: הבעיה שנוצרה בפועל שכאשר הגל הזה הנלהב של המינויים שכח, נדמה היה שהעין הציבורית פחות מסתכלת, לא מונו נשים חדשות במקום אותן נשים בדירקטוריונים שסיימו.

אתי לבני: כמה היום יש לנו?

איילת גולן תבורי: אין לנו נתונים מדוייקים, אומרים באזור ה-30%.

ענבל גבריאלי: אם בונים את הצעת החוק בלי הסנקציה, אז בעצם - - -

זהבה גלאון: אז זה לא סנקציה.

אתי לבני: את מדברת על סנקציה או על תיגמול?

ענבל גבריאלי: היא דיברה בכלל על מימוש.

איילת גולן תבורי: אני אגיד את זה במלים הנאות של בית המשפט העליון – חובתו של המחוקק לפעול לצורך יישום החוק.

איילת גולן תבורי: זאת אומרת איזשהם דברי הסבר, לא קנס, לא מאסר.

אתי לבני: פסילת המועמדים, פסילת הרשימה, זאת נראה לך דרך?

איילת גולן תבורי: פסילת הרשימה נראית לי סנקציה שלא כדאית.

אתי לבני: שאי אפשר להעביר אותה.

אתי לבני: או תיגמול או סנקציה כספית.

ענבל גבריאלי: הצעת החוק שחבר הכנסת גדעון סער דיבר עליה, הקונספט הוא ללא הסנקציה.

ענבל גבריאלי: ברגע שאני רק קובעת איזשהו תמריץ, אז מי שרוצה שיעשה ויקבל את התמריץ, ומי שלא רוצה לא יעשה ולא יקבל את אותו תגמול, ואז אין לי דרך לדחוף ליישום.

זהבה גלאון: אבל אם תרצי להעביר עם סנקציה, אין לך סיכוי להעביר את זה.

זהבה גלאון: זה עניין של פרקטיקה.

ענבל גבריאלי: אז גם לא יהיה שום דבר שנוכל לעשות - - -

נדיה חילו: אני רוצה לחוות את דעתי באופן כללי.

נדיה חילו: כל התהליך של המאבק הכללי לשיוויון על כל הנושאים שאנחנו עוסקים בו יום יום הוא חשוב, והיישום או המיצוי של הנושא הזה גם יקרין על כל הנושאים האחרים.

נדיה חילו: כלומר, גם על הכלכלה ועל העבודה, ועל כל המאבקים שאנחנו עושים לשיוויון כולל לנשים, בראש הפירמידה עומד הנושא של ייצוג הולם.

נדיה חילו: אני חושבת שהיום מבחינה אזרחית הקרקע כן פוריה לחוק כזה.

נדיה חילו: נכון שניהלנו מאבקים מאוד ארוכים, והנושא הזה עלה במשך השנים, גם על השולחן הזה המון פעמים.

נדיה חילו: לדעתי, השעה היא שעת מבחן אמיתית, והשעה היא נכונה מאוד מכל הבחינות.

נדיה חילו: גם מבחינת ארגוני נשים, הצעת החוק היא הדבר הכי נכון היום לעשות.

נדיה חילו: אני רוצה להוסיף מבחינת השלטון המקומי.

נדיה חילו: ללא ספק המישור הלוקאלי הוא גם אחד המישורים שהכי רלבנטי מהבחינה הזאת.

נדיה חילו: גם שם המספרים מעידים על הרבה פחות, אם אנחנו מדברים על אחוזים, ודיברנו פה על 15% בכנסת.

נדיה חילו: אנחנו בשלטון המקומי 200 ומשהו נשים, שזה בסך הכל 11% ולא מתקדמים.

נדיה חילו: יש מחקר מאוד מקיף שנעמ"ת עשתה בעניין הזה, והוא הוצג בכנסת, חלק היה שותף בקדנציה הקודמת, והוא גם מנתח ומביא את כל התהליכים.

נדיה חילו: אני הייתי גם ממליצה לוועדה כהשלמה לדו"ח המאוד טוב, גם לקחת חלק במה שקורה במישור הלוקאלי מבחינת ייצוג הולם, ואז התמונה תהיה מלאה כשזה יובא בכנסת, כשיש לנו שם 204 נשים.

נדיה חילו: האלמנט הייחודי האחרון שאני רוצה להוסיף בעניין הזה, והוא באמת ייחודי, החלק של החוק הזה מבחינת הנשים הערביות.

נדיה חילו: שידוע שהיום המצב הוא מתחת לכל ספק, אין כמעט.

נדיה חילו: יש לנו רק 3 נשים ברשויות המקומיות, זה בכלל לא אומר שאין נשים שיש להן יכולות.

נדיה חילו: יש נשים, והן התקדמו על פי כל הפרמטרים החברתיים ועשו כברת דרך, ובלי החקיקה.

נדיה חילו: אני אומרת את זה באופן ישיר, יש לנו המון דוגמאות בנושא הזה שהחקיקה קידמה, אם זה בחינוך, נישואין, אני לא רוצה להיכנס לזה.

נדיה חילו: אני חושבת שהאלמנט היחיד היום שיכול לעשות את הקפיצה הזאת, הוא הנושא של החקיקה.

נדיה חילו: בנוסף, אני מאוד מאמינה שכל מה שכולם עושים, גם אנחנו בשלטון המקומי, מקדישות לנבחרות ציבור המון, השתלמויות, והחלק של החינוך האזרחי והעצמה.

נדיה חילו: זה טוב ויפה, אבל הוא צריך לבוא בחשיבה רוחבית הוליסטית עם כל הנושאים הנוספים המאוד החשובים.

אתי לבני: תודה.

אתי לבני: אנחנו בהחלט ניקח את זה כחלק מהצעת חוק, את הנושא המקומי, ולראות איך ליישם את זה, זה לא בדיוק אותו דבר.

גילה פינקלשטיין: לצערינו, תקרת הזכוכית של הפוליטיקה הישראלית טרם נפרצה.

גילה פינקלשטיין: וזו הזדמנות להודות למיכל, שעוד לפני שהפכתי לחברת כנסת, מתקשרת, מביאה, עושה, זו הזדמנות.

גילה פינקלשטיין: הרבה הרבה שלמי תודה.

מל פולישוק-בלוך: בכלל, גילה שומרת גם היום על החברות שלה.

גילה פינקלשטיין: נכון, גם היום שמרתי.

גילה פינקלשטיין: רוני בר-און מאוד כועס עלי.

גילה פינקלשטיין: היו צריכים להחליף את היושב ראש של ועדת החינוך, ורציתי לדבר, והוא נתן רק ליוסי שריד ולי הוא לא נתן לדבר.

גילה פינקלשטיין: אז הוא אמר כבר לא מדברים, לא מדברים.

גילה פינקלשטיין: אז אמרתי אני רוצה לדבר, כאשר היתה הצבעה הצבעתי נגד ההחלפה, אני לא חותמת גומי.

גילה פינקלשטיין: אשה היא לא חותמת גומי, אם לא נתנו לי לדבר הייתי מצביעה בעד, כי הוחלט בוועדת הכנסת.

גילה פינקלשטיין: ההצבעה שלי לא משנה כלום, אבל ביקשתי לדבר.

ענבל גבריאלי: אולי זה בגלל שרצית שמלי תישאר יושבת ראש.

גילה פינקלשטיין: נכון.

גילה פינקלשטיין: בהחלט.

גילה פינקלשטיין: רציתי להסביר למה רציתי שמלי תישאר, והייתי מצביעה בעד ההחלטה של ועדת הכנסת.

גילה פינקלשטיין: רוני לא נתן לי לדבר אז הצבעתי נגד.

זהבה גלאון: טוב מאוד, אנחנו בעדך.

גילה פינקלשטיין: אז אמרנו שתיקרת הזכוכית של הפוליטיקה הישראלית טרם נפרצה, למרות שהמוטו שלנו זה - רבותי, אי אפשר בלי גבירותיי.

גילה פינקלשטיין: דיברה זהבה לגבי המודעות.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה לספר לכן בנושא הזה, תמיד אני מספרת את אותו סיפור בנושא המודעות.

גילה פינקלשטיין: על אותו אב ובנו שנסעו בכביש תל-אביב ירושלים, תנועה מאוד קשה בכביש הזה, היתה תאונה קטלנית, והאב נהרג במקום, ואת הבן לקחו במצב מאוד קשה לבית החולים והכניסו אותו ישר לחדר הניתוחים.

גילה פינקלשטיין: ואז נשמעה צעקה מראש צוות המנתחים.

גילה פינקלשטיין: וואהו, זה הבן שלי.

גילה פינקלשטיין: מה אתן אומרות על זה?

גילה פינקלשטיין: משהו מפריע לך זהבה בזה?

גילה פינקלשטיין: יושב ראש צוות המנתחים זו אשה רבותי, וכל אחד אומר מה זה לא הגיוני.

גילה פינקלשטיין: למה?

גילה פינקלשטיין: כי הם חושבים שראש צוות המנתחים חייב להיות גבר.

גילה פינקלשטיין: זה בקשר לנושא של המודעות.

גילה פינקלשטיין: כשהייתי עם גילה גמליאל בירדן כשפגשנו שם נשות פרלמנט, הירדניות בהתחלה לא רצו לדבר, אחר כך דיברו.

גילה פינקלשטיין: הן אמרו, שכל החברות בירדן שרצו להיבחר לחברות כנסת, אלה שלא היתה להן אפלייה מתקנת, לא נבחרו.

גילה פינקלשטיין: נבחרו 4 נשים, וכך זה ברחבי העולם, זה ידוע.

גילה פינקלשטיין: החזון שלי והחלום שלי שלא נצטרך לדבר על אפליה מתקנת.

גילה פינקלשטיין: אם ירצה השם נקווה שאצל הנכדים והנכדות שלי זה יקרה.

גילה פינקלשטיין: שלא נצטרך לדבר על אפליה מתקנת.

גילה פינקלשטיין: עוד דבר קטן – מפד"ל.

גילה פינקלשטיין: מה קרה במפד"ל רבותי?

גילה פינקלשטיין: במפד"ל 20 שנה אנחנו משרתים את הגברים האלה, ערב בחירות אנחנו יושבות מטורפות בטלפונים, לא רואות את המשפחה שלנו.

גילה פינקלשטיין: שנים, 20 שנה שאין חברת כנסת דתית במפד"ל, הם לא יודעים לעבוד, אז הם פונים לנשים, והנשים יושבות כמו מטורפות ומטלפנות, והולכות, ומטלפנות.

גילה פינקלשטיין: בסוף מה אמרנו, לשריין את המקום השמיני.

גילה פינקלשטיין: כדי לשריין את המקום השמיני, עלינו על הבמה נשים צעירות ומבוגרות וניתקנו להם את המיקרופונים.

גילה פינקלשטיין: והתנהגנו בצורה אגרסיבית, ואז הוחלט לשריין אשה למקום השמיני.

גילה פינקלשטיין: היו בחירות, אז קיבלתי מקום 11 וחנן פורת קיבל 12.

גילה פינקלשטיין: בגלל זה הוא פרש מהמפד"ל, כי אשה היתה לפניו.

גילה פינקלשטיין: הוא ותיק כל כך במפד"ל, הוא היה 12 ואני 11, הוא הודיע למחרת בבוקר שהוא פורש מהמפד"ל.

גילה פינקלשטיין: אחרי שלוש שנים עוד פעם בחירות, אז החליטו הנשים מה פתאום 8 כבר לא ניכנס, מי יודע אם יהיו 8 מנדטים למפד"ל.

גילה פינקלשטיין: רוצים מקום חמישי, נסעתי לשוק הכרמל, קנינו משרוקיות, ונתתי לבחורות צעירות מבוגרות, כולן הסתובבו בבית החייל, שאז היה צריך להחליט על הדרוג.

גילה פינקלשטיין: הן שרקו ושרקו.

גילה פינקלשטיין: עלה אורלב לבמה ואמר, מה אתן רוצות, אי אפשר פה לנהל את הישיבה.

גילה פינקלשטיין: אמרנו שעכשיו כרגע תכריז שאשה תשוריין למקום חמישי.

גילה פינקלשטיין: ואז הוא עלה על הבמה ואמר, יש פה מישהו שמתנגד שאשה תשוריין למקום חמישי?

גילה פינקלשטיין: היה אחד מהצעירים שהוא רצה שאחד מהצעירים ישוריינו גם, הוא אמר כן אני מתנגד.

גילה פינקלשטיין: כולנו עם המשרוקיות התקרבנו אליו והוא אמר אני לא מתנגד.

גילה פינקלשטיין: באותו יום בבית החייל השגנו שיריון מקום חמישי.

גילה פינקלשטיין: ואז כל הנשים בארץ התמודדו על אותו מקום חמישי.

ענבל גבריאלי: זה קבוע בתקנון, או שזה היה אד-הוק לבחירות האחרונות?

גילה פינקלשטיין: אז קבענו את זה.

גילה פינקלשטיין: עכשיו צריך מלחמה חדשה.

גילה פינקלשטיין: אמרתי לאורלב, הוא יושב ראש הסיעה, עכשיו צריך לשריין מקום שלישי, הוא אמר - שקט אל תדברי.

גילה פינקלשטיין: אמרתי - למה לא עכשיו.

גילה פינקלשטיין: אז זהו, זאת המלחמה שלנו.

אתי לבני: תודה רבה.

גליה גולן: הדבר הגדול ביותר שלכן גם קודם וגם אז, זה האיום ללכת באופן עצמאי.

גילה פינקלשטיין: עכשיו אני רוצה לענות לך על האיום ללכת באופן עצמאי.

גילה פינקלשטיין: אני חושבת שלא צריך מפלגת נשים שתלך באופן עצמאי.

גילה פינקלשטיין: צריך שבכל מפלגה יהיו הרבה נשים, זאת המלחמה שלנו.

אתי לבני: אבל יש לך איום, יש לכם קלף.

אורית נוקד: אני רוצה להגיד לחברות הכנסת שיושבות כאן, תסתכלו ותראו.

אורית נוקד: אני חושבת שעל דבר אחד כל היושבים כאן יסכימו, יש אולי חילוקי דעות לגבי ההתנהלות, הסגנון.

אורית נוקד: אבל על זה שכל אחת ואחת כאן חרוצה בצורה בלתי רגילה, ופועלת בצורה עניינית, זה מוסכם על כולם.

אורית נוקד: זה מאוד חשוב, ואפשר עם זה גם לקדם את העניין.

אורית נוקד: הייתי מחוקקת מאוד פעילה, ולמרות זאת, אני חושבת שבאמת לא הכל הוא חקיקה.

אורית נוקד: נדיה את צדקת, נראה לי שזה העיתוי הנכון להעלות את הנושא הזה בחקיקה.

אורית נוקד: אני חושבת שכמו שנאמר כאן קודם, היו פה אוסף של הצעות חוק, זהבה, אני, את, צריך לקחת אותן, שהוועדה תגיש את ההצעה בלי סנקציות, הסנקציות ישר גורמות לאנטי, מעבר לעובדה שאפילו יש נשים שמתנגדות באופן עקרוני לנושא.

אורית נוקד: תביאו את זה כמה שיותר מהר, אני מוכנה גם לעזור.

אורית נוקד: לנו יש את הפורום של שרינו, שלנו, שהם מקפידים להגיע גם לוועדת שרים לענייני חקיקה.

אורית נוקד: זה לא פותר את הנשים שנמצאות במפלגות, במקומות השונים, לחשוב באופן חיובי ולבטא את זה גם בדרך ההצבעה שלהן, חבל, פשוט חבל.

אורית נוקד: דבר שני, באיזשהו מקום גם אני חושבת שצריך לראות איך עוקבים ורואים שהדברים האלה נעשים.

אורית נוקד: כשחוקקנו את החוק של ייצוג הולם לנשים בהנהלות של הספורט, אז קבענו איזה מין מנגנון מעקב, למשל בוועדה למעמד האשה.

אורית נוקד: היו צריכים לבוא ולדווח.

אורית נוקד: צריך לחשוב, נראה לי שהנושא הזה פה הוא נושא שמוסכם.

אורית נוקד: כל אחת שנמצאת כאן היא גם שותפה לקידום, ובהתנהגות שלה, בדרך שלה, אני מאוד מקבלת את מה שאמרת.

אורית נוקד: לגבי ההתנהגות של חלק, לא כולן, אבל חלק גדול מציבור הנשים פועל בצורה אחרת.

אורית נוקד: בצורה שאני חושבת שהציבור היה רוצה לראות כמותה בכנסת.

אורית נוקד: גם את הדבר הזה אפשר להדגיש על מנת שנוכל למצוא את עצמנו בכנסת הבאה, אם נצליח להעביר את החוק הזה—

מיכל יודין: לא אם, נצליח.

אורית נוקד: -אני תמיד אומרת אם, שיידעו, כשנצליח להעביר את החוק הזה.

אורית נוקד: אני חושבת שזה רק יוסיף ויתרום, ובכנסת שלאחר מכן יהיה הרבה יותר קל.

מל פולישוק-בלוך: בימים האחרונים אני עוסקת בענייני ז'בוטינסקי.

מל פולישוק-בלוך: גם העברנו חוק ז'בוטינסקי בכנסת, וגם התחלנו להתעמק יותר בכתבי ז'בוטינסקי, ואין לי שום כוונה לחזור לליכוד, אין מה לדאוג.

אתי לבני: את יודעת שכאשר יאיר לפיד רוצה משפטים מנצחים, הוא מצטט את ז'בוטינסקי.

מל פולישוק-בלוך: חבל שלא הבאתי את זה לכאן, אבל במסגרת קריאת הספר שעכשיו אני קוראת על ז'בוטינסקי, יש שם התייחסות מאוד מפורטת לנושא מעמד האשה, לכן אני מביאה את הדברים האלה.

מל פולישוק-בלוך: הוא כותב שם שלושה דברים.

מל פולישוק-בלוך: הוא כותב בצורה מפורשת שלאשה יש זכויות שוות, וצריכים להילחם על כך שיהיו לו זכויות שוות, במיוחד במסגרת הפוליטיקה, וזה נכתב ב-1923.

אתי לבני: שלנשים לא תהיה זכות בחירה בארץ ישראל.

מל פולישוק-בלוך: הוא אומר שנשים צריכות להיות שוות בפוליטיקה.

מיכל כפרי: ב-1927 כשהציעו לו להצטרף לוועד העיר בירושלים הוא סירב, יש לי את המסמך אני אתן לך אותו, משום שאין שם נשים.

זהבה גלאון: הבעיה היא לא עם ז'בוטינסקי, הבעיה היא עם הממשיכים שלו ב- - -

מל פולישוק-בלוך: הנקודה השנייה, הוא משווה בין הנשים העדינות שמנסות בדברי נועם והסבר לשכנע שמגיע להן, וגם הן בנות אדם וכו'.

מל פולישוק-בלוך: לעומת אלה שעולות על הבריקדות ושורפות את החזיות, וצועקות אנחנו לוקחות ולא רק תתנו.

מל פולישוק-בלוך: לא מכאן אלא מ- - - והוא אומר אלה שמדברות דברי נועם שום דבר לא יעזור להן, הנשים צריכות להיות חזקות, והן צריכות ללכת בגישה חזקה ולדרוש, ולעמוד על כך, כי זו הדרך היחידה להשיג משהו.

מל פולישוק-בלוך: זה הדבר היחידי דרך אגב שאימצו בליכוד.

מל פולישוק-בלוך: אבל לדבר השלישי הוא מתייחס, וזה דבר מאוד מעניין, הוא מתייחס לגברים הפמיניסטים.

מל פולישוק-בלוך: והוא כתב שם, שהגברים הפמיניסטים משום מה מתייחסים לנושא הזה תמיד בבדחנות, כי זה קצת מביך וקצת לא נוח, וזה לא נעים.

מל פולישוק-בלוך: מה פתאום אני אדאג לזכויות האשה, ולכן כדאי קצת לצחוק, שאם מישהו פעם יתקיף אותי, אז אני אגיד או לא, סתם התבדחתי.

מל פולישוק-בלוך: ואת זה אתם רואים עד עצם היום הזה, גברים שאומרים שהם פמיניסטים.

מל פולישוק-בלוך: תמיד באיזה חיוך כי אולי לא נעים.

מל פולישוק-בלוך: אלה שלושת הדברים שרציתי להביא בשם אומרם של מישהו שלפחות כהוגה דעות דווקא הוא מאוד משמעותי, וזה מראה לכן שאין הרבה חדש תחת השמש.

מל פולישוק-בלוך: כל הכבוד למיכל, אני לא יודעת כמה הצעות חוק יש פה.

מל פולישוק-בלוך: מה שכן משנה, זה ברכות למיכל שמתעקשת על זה ועובדת על זה, כמו שאמרתי, ברוח הנשים המתעקשות.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריכים להיות נחושים ונחושות במקרה הזה בנושא.

מל פולישוק-בלוך: לא אכנס לפרטים, אבל אני בהחלט בעד תיגמול ולא בעד עונש, כי העונש בלאו הכי לא יקרה, ותגמול – אני לא בונה עליו הרבה, כי הם ירגישו את המקום שלהם בכנסת או בתפקיד ולא בכסף.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהמלחמה צריכה להיות בו זמנית, והחוק צריך לכלול גם את הרשויות המקומיות.

מל פולישוק-בלוך: כי בצרפת זה הצליח במיוחד.

אתי לבני: רק ברשויות המקומיות.

מל פולישוק-בלוך: רק ברשויות המקומיות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים ללכת במקביל אולי במה שנצליח על שתי הזירות האלה ולא לוותר.

מל פולישוק-בלוך: אף פעם אף אחד לא הציע לי כסא פה, בכלל, אני תמיד נלחמתי בחיים להשיג משהו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו כבר אלה שנלחמות על מקומנו, ולא רק אנחנו חברות הכנסת, אני מכירה כאן את רוב הנשים שיושבות בחדר, כל אחת כאן נלחמת, וכל אחת יכולה, ולכן גם ביחד אפשר להצליח.

מרי חדייר: אין ספק שאנחנו חייבות לנקוט בצעדים של העדפה מתקנת, כי אותו השיוויון המיוחל לא יגיע מאליו.

מרי חדייר: החקיקה היא לא שרצויה אלא הכרחית ביותר.

מרי חדייר: אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו גם כרגע נתמקד בנושא של הפוליטיקה וגם במועצות בתחום המוניציפלי, כי זה שלב מאוד נכון, וגם הרלבנטי ביותר.

מרי חדייר: אני רוצה להמשיך את דבריה של עורכת דין תבורי שדווקא העלתה את הדוגמה של חוק החברות הממשלתיות.

מרי חדייר: דווקא שם אנחנו ראינו תוצאות מאוד חיוביות למה?

מרי חדייר: כי שם הוקמה ועדה ולכן אני ממשיכה את דבריה ואני אומרת שלא מספיק אותו חוק, החוק הזה הוא מצויין אבל הוא חייב איזושהי ועדה יישומית, איזשהו מנגנון שאכן לחוק תהיה האפשרות היישומית שלו.

מרי חדייר: בלי זה זה לא יעזור.

מרי חדייר: אנחנו רואים מה שקרה בחוק המינויים בשירות המדינה.

מרי חדייר: החוק הוא מצויין, הוא מדבר על העדפה מתקנת, ולבסוף התוצאות הן לא טובות.

מרי חדייר: לכן הפעם צריכות כבר לחשוב שבתוך החוק הזה ייבנה מנגנון וועדת בדיקה.

מרי חדייר: דבר נוסף, כרגע יש רשות לקידום מעמד האשה ב-1998 ומתחילה להתעצם יותר.

מרי חדייר: אני חושבת שסמכויות כגון אלה צריך להעביר אותן לרשות לקידום מעמד האשה.

אתי לבני: תודה רבה.

מרי חדייר: רציתי להוסיף, החוק צריך ערוץ נוסף, בנושא העצמה של נשים שתרצינה להיות מועמדות.

מרי חדייר: התחלנו לטפל בעניין הזה.

אתי לבני: זה לא הנושא, אנחנו דנים בחקיקה.

רבקה שקד: הייתי מעורבת בכל הליכי החקיקה שקשורים לייצוג הולם כאן.

רבקה שקד: אני רוצה לומר שדווקא החוק הזה והקונספט הזה של עשייה חיובית ושל תיגמול – אני חושבת שזה התחיל להתגלגל בוועדת השרים, כאשר גדעון סער היה מזכיר הממשלה.

רבקה שקד: כי אחרי שפיענחנו את כל הקשיים באכיפה בעיקר בחוק שיוויון זכויות האשה, וחוק שירות המדינה מינויים, זה היה די ברור שדבר כזה, וגם לאור הקשיים הפוליטיים, מחייב עשייה חיובית, מחייב תימרון.

רבקה שקד: לכן אני סבורה שהנושא של אכיפה שהועלה כאן לגבי החוק הספציפי, אני לא רואה בו רלבנטיות.

רבקה שקד: אני חושבת שהאכיפה הבסיסית תבוא מתוך המפלגות עצמן שתרצינה יותר כסף—

אתי לבני: ומלחץ ציבורי כמובן.

רבקה שקד: --ומי שלא תקבל את זה היא תפסיד, בהנחה שהחוק הזה יעבור.

רבקה שקד: יש פה מנגנון שאוכף את עצמו, ומהבחינה הזאת לא זאת הבעיה בחוק הזה.

רבקה שקד: אבל אני חייבת לספר פה איזשהו סיפור, כיוון שהועלתה פה בעיית האכיפה, דיברתי עליה בהרבה הזדמנויות אחרות, ואני אמשיך לדבר עליה כי זה שורש הבעיה.

רבקה שקד: אבל את מכירה כי קיבלת העתק מהמכתב הזה.

רבקה שקד: שדולת הנשים נוהגת לשלוח מכתבים לכל מיני גורמים שמקימים כל מיני ועדות.

רבקה שקד: עד עכשיו הגורם היחידי שענה להם בגסות רוח היה לשכת עורכי הדין על מינוי מנכ"ל בזמנו.

רבקה שקד: בשבוע שעבר ראיתי מכתב גס רוח לגבי מכתב של השדולה שלך בנוגע לוועדת חיפוש למינוי יועץ משפטי לכנסת.

זהבה גלאון: אני אראה לך מכתב שיושב ראש הכנסת שלח לי לגבי המכתב שכתבתי לו למה אין אשה.

רבקה שקד: את זה אני לא ראיתי.

רבקה שקד: השדולה כתבה מכתב ליושב ראש הכנסת, כמקובל, וכפי שהיא כותבת לאין ספור גורמים.

רבקה שקד: בדרך כלל כולם לא עונים, ומי שעונה עונה בנימוס, חוץ מלשכת עורכי הדין.

רבקה שקד: עכשיו הצטרף לזה העוזר של ראש הלשכה של יושב ראש הכנסת.

רבקה שקד: הוא ענה לשדולה מכתב כזה, יש גם העתק אלייך אתי וגם אליי, אני פשוט נדהמתי מהסגנון.

רבקה שקד: לא משנה לצורך העניין אם הוא צודק או לא צודק, לתשובה של הכנסת יש גם תשובה משפטית.

רבקה שקד: אבל אני לא נכנסת בכלל לויכוח.

רבקה שקד: אני חושבת שצורה כזאת לענות לשדולת הנשים שזועקת את הנושא של הייצוג ההולם, ושל חוק שיווי זכויות האשה, אפילו אם היא טעתה מבחינה משפטית, ואפילו אם צריך להסביר—

זהבה גלאון: לא, היא לא טעתה.

רבקה שקד: --אמרתי אפילו, כך לא עונים, וזאת הבעיה של האכיפה האמיתית.

רבקה שקד: לא בחוק הזה, כי בחוק הזה משחק כסף, וכסף יענה את הכל.

אתי לבני: זה לא הוכיח את עצמו, זה לא כל כך פשוט.

אסתר ביתן: כיוון שדיברת על צרפת, עדיין המבטא שלי מלווה אותי.

אסתר ביתן: בנושא נשים הרגשתי כל הזמן שאין לי שום בעיה להיות אשה, כי גדלתי עם ז'אן דארק מכיתה ב'.

אסתר ביתן: ראיתי את עצמי כל הזמן ז'אן דארק, וכאשר רציתי לעלות ארצה, אמרו לי תבואי לגור בגילה, כך תרגישי באמת ז'אן דארק, שאת לא תחזירי את השטח אם יום אחד יגידו להחזיר את גילה.

אסתר ביתן: אז באמת מהרגע שעליתי הרגשתי את עצמי שהנושא מעניין אותי מעל הכל.

אסתר ביתן: ויותר מהכל דווקא היה נושא הנשים.

אסתר ביתן: אני אישית טיפלתי בכמה מישורים כאשר התחלתי בנושא, מכיוון שפתאום הזכירו לי שהייתי עולה חדשה, פתאום נזכרו כולם שהייתי מרוקאית לכן אני עושה את המימונה, וכל מיני דברים למיניהם שפתאום היו מכיוון שאני אשה.

אסתר ביתן: מה פתאום בתור אשה אני באה להילחם למען נשים?

אסתר ביתן: עד היום ההוכחה שאני יו"ר חברות במפלגת העבודה, לא התייאשתי ולא אתייאש גם כן.

אסתר ביתן: כאשר דובר על נושא הבחירות המוניציפליות בצרפת, עקבתי אחרי זה, כי הערוץ הצרפתי מעניין אותי, לראות מה עושים.

אסתר ביתן: תאמינו לי, לפני כמה שנים הגברים הם שעזרו להעביר את החוק של הבחירות המוניציפליות.

אסתר ביתן: יומיים דיונים, כאשר הגברים שלטו בדיונים, אלה גברים, הם שאמרו שנשים יהיו 50% בכל הבחירות המוניציפליות.

אסתר ביתן: וכאשר יש בחירות מוניציפליות, אם אין 50% הם לא מקבלים מימון, לא מקבלים שום דבר.

אסתר ביתן: אז הייתי מסתכלת על זה, ומתה מקינאה, כפי שאתן יכולות לתאר לעצמכן.

אסתר ביתן: סיפרתי זאת כל הזמן, אמרתי רגע, למה אצלנו אף אחד לא קם ואף אחד לא עוזר לנו.

אסתר ביתן: אם אנחנו מדברים על הנושא של החשיבות, החשיבות שצריכה להיות היא של המפלגה.

אסתר ביתן: עם כל הכבוד לכל הגופים שירצו לעזור.

אסתר ביתן: אם לא בתוך המפלגה לא נעשה, תאמינו לי, שום דבר לא יעזור עם כל הכבוד, מכיוון שרק בתוך המפלגה.

אסתר ביתן: מאז שאני נבחרתי, אני רוצה להזכיר לכן, מהוועידה ב-1997 שאז כל החברות נלחמו, ואז עבר כחוקה, עברנו מ-25 ייצוג חברות במוסדות ל-35% עם דירוג של השנים ומ-2001 היינו חייבים ליישם את ה-35% עד 2005.

אסתר ביתן: תאמינו לי עד כדי כך, שבכל הוועדות שאני נמצאת כדי לשמור על ליישום של ה-35% אמרו לי גברת, 35%.

אסתר ביתן: אמרתי, אתם לא יודעים מה מחכה לכם, מכיוון שלפי אותה חוקה, עכשיו, ואמרתי את זה אתמול בועדה מתמדת לקראת הועידה ב-30 לחודש, תתחילו כבר לקרוא לי גברת 40% מכיוון שעכשיו אנחנו חייבות את היישום של ה-30%.

אסתר ביתן: אז אם אנחנו לא נעשה מתוך המפלגות, ותאמינו לי אין לי פחד מאף אחד.

אסתר ביתן: אין לי פחד לא במבטא, לא בטעויות בעברית בשום דבר.

אסתר ביתן: אם אני מאמינה במשהו אני מעבירה אותו.

אסתר ביתן: בנושא של הייצוג לכנסת, גם בבחירות האחרונות ישבתי עם קבוצת חברות ובראשן יעל דיין ועבדנו על כך שצריך באמת לעבוד על ה-25%, מכיוון שלפני כן היו 20%.

אסתר ביתן: עכשיו כבר הודעתי אתמול שלפחות את ה-30% נעבוד על כך.

אסתר ביתן: זאת אומרת שאם לנו יש את ה-40% ואם לנו יש את ה-30% מי אומר שאנחנו לא נקבל יותר, הכל תלוי בנו.

אתי לבני: תודה רבה, אותנו את שיכנעת.

סימי מור: מה שאני רוצה לומר כבר נאמר, ללא הכללת האכיפה בנוסח החוק עצמו זה לא יעבוד.

סימי מור: זה הדבר שלדעתי הוא החשוב ביותר.

מיכל יודין: זו אחריות כולנו.

אתי לבני: תודה רבה.

גליה ציון: אכיפה לצערי זו מלה שאפשר עוד מעט למחוק מהמילון.

גליה ציון: אנחנו כמי שמתמודד כמעט יום-יום בכל הנושאים, בכל חוקי השיוויון, רואים שאכיפה זה אחד הצדדים הקשים ביותר.

גליה ציון: בנעמ"ת עכשיו כמכלול הולכים יותר לכיוון הגזר, למרות שדווקא בחוק הזה בשלב ראשון צריך להעביר אותו כגזר, בשלב השני בהחלט הוא צריך לבוא עם מקל למי שלא יעמוד בסטנדרטים האלה.

גליה ציון: אבל שיטת הסלאמי היא שיטה טובה ביותר.

אתי לבני: גליה, אנחנו מדברים על אכיפה, איזה מנגנוני אכיפה יש לנו חוץ מהגזר בחוק הזה?

גליה ציון: בשלב ראשון זה לא יעבור,

אתי לבני: החקיקה שאנחנו הולכים - - -

גליה ציון: בסדר, מפלגה שלא עומדת בתנאים מינימליים, להוריד לה.

גליה ציון: מפלגה שיש לה רק גברים, להוריד לה.

נדיה חילו: לא רק לתת את המיכסה, אלא להוריד לה מהמיכסה לחבר כנסת.

מרי חדייר: צריך להקים ועדה בראשות של שופט בדימוס, כמו דורנר למשל.

מרי חדייר: היא תבחן את כל הדברים האלה.

אתי לבני: אין מה לבחון.

אתי לבני: יש לנו רק גזר.

אתי לבני: צריך להיות ברור, צריך ללכת גם פוליטית ולנסות ולהעביר את זה, ולכן המקל לא צריך להיות כאן, בשלב הזה אני חושבת.

גליה ציון: אין ספק שבשלב הזה עם מקל זה לא יעבור.

גליה ציון: אפשר ללמוד מנסיון טוב ומנסיון רע.

גליה ציון: מנסיון רע – הייתי לפני שנה בגרמניה במשלחת, שם יחסית המצב טוב.

גליה ציון: יש שם 30% נשים במחיר אדיר.

גליה ציון: שיעור הילודה בקרב נשים שהן לא מהגרות הוא פחות מאחוז אחד.

גליה ציון: המחיר אדיר, כל מי שנפגשנו שם או ברווחה, או בחינוך, או בדברים שהם באופן סטנדרטי קונבנציונלי קונסרבטיבי משוייכים לנשים.

גליה ציון: אז אנחנו צריכים לשאוף מעבר לזה.

גליה ציון: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד, זה בנושא מה אפשר ללמוד מגברים – NET WORK, זה מה שיש להם ואין לנו.

גליה ציון: אני רוצה לספר לכם על נסיון אחד מוצלח שהוא גם רלבנטי בימים אלה, ואולי יצטרכו לחשוב עליו גם בכנסת, בעתיד הקרוב, הממש קרוב, בטווח של השבוע הקרוב, אלא אם השתנה משהו בעקבות החקירה של הרב הראשי.

גליה ציון: עתידה להתכנס הוועדה למינוי דיינים.

אתי לבני: אנחנו מטפלים בזה.

אתי לבני: יש הפגנה ביום רביעי.

גליה ציון: אני יודעת מכל העניין הזה.

גליה ציון: אנחנו עמדנו לא על מדרגות הרבנות, אבל מדרגות בג"צ, כאשר ניסינו למנוע את המינוי של דיין לבית הדין הרבני הגדול בגילגול הקודם.

גליה ציון: וכשעמדנו שם הבנו שהמשחק זה לא שם, לנסות לרוץ אחרי הרכבת, אלא להיות עליה.

גליה ציון: היתה התארגנות של קואליציית נשים שנקראת "עיקר" להכניס לוועדה למינוי דיינים עורכת דין מטעם לשכת עורכי הדין, העבודה כקואליציה שזה משהו לצערי די נדיר בעולם הנשי, זה משהו שאפשר ללמוד ממנו.

גליה ציון: זה משהו שבלעדיו כל החוקים היפים שאנחנו נכתוב לא יבואו לידי ביטוי אמיתי.

גליה ציון: אנחנו חייבות לפתח רשת של קשרים ותמיכה אמיתית, ובזה אני די מתחברת למה שאמרה חברת הכנסת ענבל גבריאלי, זה בדיוק העניין.

גליה ציון: אם לא נחבור ביחד בנושאים הנשיים ולקדם נשים לאו דווקא למקומות שהם בהגדרה מקומות נשיים, כל זה יהיה יפה וזה יהיה עוד אות ותו בספר החוקים.

גליה ציון: תודה רבה.

שרי דיסקין: אני חרדית, הגעתי לכאן במקריות כי הרמתי טלפון לפני שבוע למיכל.

שרי דיסקין: היא זו שנתנה לי ירי בתוך המוח, היא הכניסה לי את הנושא של הדיינים.

שרי דיסקין: חבר'ה, מי שאשם בנושא הדיינים הם דווקא אלה שיושבים לכם כאן בפרלמנט ולא החרדים.

שרי דיסקין: אני לא רוצה שתתפלאו על הנושא, בדיוק אמרתי ונתתי לזה הגדרה, שמי שממנה את הדיינים לפי איך שבא לו ברמה הפוליטית, אם הוא יקח מנתח שייבחר ברמה הפוליטית, ויינתח אותו בניתוח לב פתוח הוא יסכים, הוא יחתום על זה, אני מוכנה שגם את הדיינים הוא יביא באותו סגנון.

שרי דיסקין: אני רוצה רק להגיד לכם בתור חרדית, אחרי מה שאמרה נדיה אין לי הרבה מה להוסיף.

שרי דיסקין: רק אני יכולה לומר שבעצם בציבור החרדי אין אפילו אחת, זה ההבדל בינינו.

שרי דיסקין: לפני שבוע הגעתי למקום שהוא נטו חרדי, יושבת שם מזכירה.

שרי דיסקין: בשלב מסויים הייתי צריכה להעביר פאקסים.

שרי דיסקין: היא אומרת לי תשמעי – אני מדברת על בחורה חרדית חסידית מחסידות בויאן.

שרי דיסקין: היא אמרה הגעתי לטופ, אני יושבת כאן בלשכה הכי גבוהה, אני לא אוכל יותר מזה, איך, מה, הרי אין לנו מה לעשות.

שרי דיסקין: גם נמאס לי, זה לא שייך.

שרי דיסקין: אמרתי לה, תשמעי עומדים להעביר חוק כזה וכזה על ייצוג נשים.

שרי דיסקין: היא אמרה, איך זה יכול, איך זה יעבור אצלנו.

שרי דיסקין: אנחנו עושות את כל העבודה בלשכה, מי שקוצר את החיטין הם אותם הגברים שאף פעם לא למדו שום חומר ושום נושא.

שרי דיסקין: לי אישית אין זמן, אבל אם היו לי הכוחות, הייתי יושבת ומסבירה לחברות, אתן אלה שיושבות בסמינר קורעות את עצמכן, ואחרי זה אותו בחור שישב ולמד בכולל שאני לא מזלזלת, אבל למד בכולל, לא ייתכן שהוא יבוא ויקצור את כל החיטין ואת הכסף.

אתי לבני: תודה רבה.

אמל זיאדה: אני ממרכז מסאווה.

אמל זיאדה: אנחנו מסתכלות על הצעת החוק, אבל אנחנו לא מתלהבות הרבה.

אמל זיאדה: בעד ייצוג נשים אין על זה ויכוח, וייצוג הולם כמובן.

אמל זיאדה: מדובר כאן בהצעת חוק שהיא פוגעת בעיקרון אחר וזה עיקרון השיוויון של מינוי מפלגות.

אמל זיאדה: מפלגות קטנות שהן מפלגות ערביות, אמנם אני ערביה, אבל אני בעד הצעת החוק הזאת כהצעה שאולי יכולה לתת איזה פוש מסויים, אבל אני לא יכולה להתעלם גם מהעובדה שהיא פוגעת בעיקרון אחר.

אמל זיאדה: הרי אני שייכת לחברה, אני לא יכולה לבוא ולהגיד שאני רוצה לקדם נדבך מסויים, ונדבך אחר אני פוגעת בו.

אמל זיאדה: אני לא יודעת למה יש כאן תמימות דעים.

מיכל יודין: מדובר ב-40%.

אמל זיאדה: אני בחיים לא אוכל להגיע למצב של מפלגה גדולה.

אמל זיאדה: אז מה עושות המפלגות הקטנות?

אמל זיאדה: זה פוגע - - - חוק של מימון מפלגות יכול לאפשר את זה, חוק מפלגות יכול לבסס את עיקרון הדמוקרטיה.

אמל זיאדה: דמוקרטי זה גם לתת שיוויון מגדרי, אז אפשר להכניס את זה שם.

נדיה חילו: אין שום דרך אחרת.

נדיה חילו: כמו שהיה במרצ, אין שום דרך.

אמל זיאדה: מרצ זאת לא דוגמה.

מיכל כפרי: הגיע הזמן שבכל המפלגות, כמו שחברי כנסת ערבים במפלגת העבודה, יכולות להיות גם נשים חברות כנסת ערביות במפלגת העבודה.

מיכל כפרי: זה לא עניין פה רק של מפלגות ערביות.

אמל זיאדה: מדובר פה על משהו אחר לגמרי.

מיכל כפרי: לדברי עורכת הדין גליה ציון, יש לי שתי הערות.

מיכל כפרי: אני עוסקת בנושא קידום והעצמת נשים הרבה מאוד שנים, המון שנים.

מיכל כפרי: עוד טרם תחילת הבית הזה.

מיכל כפרי: הנושא כאן ב-1992.

מיכל כפרי: אני חושבת שאני מכירה הרבה מאוד קואליציות בנושא קידום מעמד האשה, מעבר לעיקר שההתחלה היתה דרך שדולת הנשים, הרבה מאוד קואליציות, חלקן הצליחו יותר, חלקן פחות.

מיכל כפרי: אבל אני לא חושבת שיש הבדל גדול בנושא הזה, להיפך.

מיכל כפרי: אני חושבת שאצל נשים אני מוצאת הרבה מאוד קואליציות.

מיכל כפרי: ההערה לגבי מה שראית בגרמניה בנושא המחיר האישי.

מיכל כפרי: בארצות אירופה לגבי ילודה הוא שונה לחלוטין, ולכן אני לא חושבת שזה כל כך רלבנטי.

מיכל כפרי: גם אני פגשתי פוליטיקאיות בגרמניה וחלקן נשואות עם משפחות מטעמים שונים לחלוטין.

מיכל כפרי: אני חושבת לעניין שנדיה העירה בנושא של הרשויות המקומיות, צריך לתת את הדעת שם.

מיכל כפרי: הדעת מאוד חשובה שם, משום שהבחירות ברשויות המקומיות הן פחות פוליטיות מאשר בכנסת.

מיכל כפרי: וכאן הנושא של תיגמול כספי, יכול להיות מאוד מאוד חשוב.

אתי לבני: יפה, הערה חשובה.

אתי לבני: תודה רבה.

עדי ברשדקסי: לתומי חשבתי גם שלא צריך צריך העדפה מתקנת.

עדי ברשדקסי: הייתי בצבא - - -

אתי לבני: עכשיו יש לנו חוק להעדפה מתקנת בצה"ל שקיבל אישור של הצבא.

אתי לבני: בימים אלה עולה לוועדת שרים.

עדי ברשדקסי: היום אני חוזרת בי, ואני אומרת ללא חוק לא יהיה שום דבר בצבא, כי כל רמטכ"ל מוסיף עוד אלוף משנה אחת, והיא תתהדר בקידום ובזה זה נגמר.

עדי ברשדקסי: בלי חוק לא יקרה פה שום דבר.

עדי ברשדקסי: הדבר השני הוא, מישהו ניסה להעלות את זה וקצת השתיקו.

עדי ברשדקסי: אותה ועדת רביב שהיום מקפידה על המינויים, אני היום חברה בדירקטוריון.

עדי ברשדקסי: אני בטוחה שכאשר הציעו אותי, הציעו עוד הרבה דברים אחרים שכנראה לא נפלו ממני, או פחות טובים או יותר טובים ממני.

עדי ברשדקסי: אבל היו חייבים לבחור אישה לדירקטוריון, אני קודמתי ואני תורמת שם לא פחות ממישהו אחר.

עדי ברשדקסי: ולכן כאשר את שואלת חברת הכנסת אתי איך לאכוף את זה, חייבים למנות את המנגנון הזה.

עדי ברשדקסי: כי גם הכספים לא תמיד הם יהיו הגורם שיסייע למפלגות עשירות שלא כל כך צריכות את הכספים האלה.

אתי לבני: זה דבר אחר, זה לא אותם כללים.

עדי ברשדקסי: בסדר, אז אני לא יודעת איך מחפשים את המנגנון הזה, אבל זה עובד.

עדי ברשדקסי: זה עובד היום בהרבה מאוד דירקטוריונים, וזה עובד במרכזים נשיים.

עדי ברשדקסי: אני לא מכירה את כל הפעילות של הכנסת והוועדות, ותסלחו לי.

עדי ברשדקסי: אבל ועדה כזאת היא כל כך חשובה, באו לכאן הרבה נשים, ואני מאוד מכבדת את זה, איפה הגברים?

עדי ברשדקסי: היה פה גבר שכל כך התהדרנו בו כל הזמן.

עדי ברשדקסי: זאת בושה.

עדי ברשדקסי: צריך לזכור שכאשר נרצה לשכנע ולהעביר את החוק הזה, צריך לשכנע את הגברים שהם לא פה.

עדי ברשדקסי: נצטרך לראות איך אנחנו מטפלים בהם, כי זו דרך לא פשוטה.

עדי ברשדקסי: כי אנחנו מאיימים על הגברים האלה על המקומות שלהם, בעיה שאנחנו צריכים לחשוב עליה ולטפל בה.

עדי ברשדקסי: הדבר האחרון הוא שעם הכסף כנראה שאין ברירה.

עדי ברשדקסי: אני אישית – החיבור הזה שבין כסף לבין זה שנגרום לחוק לאכוף אותו נראה לי פגום.

אתי לבני: אני אשמח לשמוע רעיונות אחרים.

אודליה לוי-אטינגר: נציגת הוועדה לקידום מעמד האשה בלשכת עורכי הדין.

אודליה לוי-אטינגר: שתי הערות – אחת כללית ואחת ניסוחית.

אודליה לוי-אטינגר: ההערה הכללית היא, יחד עם התמיכה בהצעה הזאת, ואני חושבת שהיא צעד מאוד חשוב, לי מפריע שההצעה הזאת באיזשהו מובן עושה הפחתה של חשיבות העניין.

אודליה לוי-אטינגר: בעצם מה שההצעה הזאת באה לעשות, זה לתת איזשהו תיגמול כספי קטן יחסית, לזרוק סוכריה למי שמקדם נשים.

אודליה לוי-אטינגר: באיזשהו מובן זה הופך את הנושא המאוד חשוב והעקרוני שלנו למשהו של התחשבנות כספית קטנה.

אודליה לוי-אטינגר: בעניין הזה הייתי חושבת על חוקים אחרים שבהם הייתי מבססת את העיקרון של ייצוג נשים ההולם לנשים בתוך מפלגות, בתוך סיעות, וזה רק עוד כלי אחד ליישם את אותו עיקרון.

אודליה לוי-אטינגר: אבל כצעד ראשון, להכניס את כף הרגל לתוך הדלת, ואחר כך להתחיל את הירייה.

אודליה לוי-אטינגר: הנושא השני הניסוחי, אני מבינה שהכוונה כאן היתה להבטיח 40% ייצוג, והניסוח הזה לא לגמרי נותן את זה.

אודליה לוי-אטינגר: הוא נותן את זה בחמישיה הראשונה, הוא לא בהכרח נותן את זה אחר כך.

אודליה לוי-אטינגר: אם נחשוב על סיעה של 9-8 חברים, אז אנחנו נהיה במצב של שתי נשים, ואז השגנו לא את מלוא המטרה.

אודליה לוי-אטינגר: יכול להיות שעם קצת משחק ניסוחי פה אפשר להגיע לתוצאה טובה יותר, ואנחנו מציעות את עזרתנו בעניין הזה.

אודליה לוי-אטינגר: הכוונה מבורכת.

מיכל יודין: לגבי כל ההצעות שיש לכן, בקרוב נדון על זה פה.

אתי לבני: מסמך זהה בכל אחת מחמישיות המועמדים.

אתי לבני: זאת אומרת שאם יש תשעה, אז אנחנו מספר זהה.

וופא שהין: בעניין תמיכה בהצעה זו, אני חושבת שחשוב לנו לצאת מנקודת זכות, שזו הזכות שלנו שיהיה לנו ייצוג שווה.

וופא שהין: לא חשוב אם זה עם תמריץ כספי למפלגות, או לא.

וופא שהין: אבל זה יהיה מנקודת זכות בשבילנו.

וופא שהין: חשוב לנו לכלול גם את הרשויות המקומיות שיהיה לנו ייצוג נשים ברשויות המקומיות.

וופא שהין: נקודה אחרת שאני רוצה לדבר עליה, שבמקביל לתכנית, או להצעת החוק, גם להקצאת תקציבים ייעודיים לרשויות המקומיות לפיתוח אזורי למען קידום נשים והעלאת המודעות שלהן, פיתוח הכישורים שלהן לעניין הפוליטי.

וופא שהין: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: זה נושא מאוד חשוב אבל לא במסגרת הזאת, ולא בסוף הישיבה.

אתי לבני: נשמח לדבר איתך על זה.

עדי דימאנט: אני חברת הנהלה בשדולת הנשים, ויושבת ראש פורום נשים של "יחד" במפלגה.

עדי דימאנט: אני רוצה לדבר על שתי נקודות בהיבט של היום שאחרי.

עדי דימאנט: למזלי אני נמצאת שם.

עדי דימאנט: הראשון הוא בקטע שהמפלגה אצלנו.

עדי דימאנט: נושא של 40% לנשים בכל המוסדות כבר הרבה זמן.

עדי דימאנט: עכשיו העברנו בתקנון לפני מספר חודשים שתי נשים בכל חמישייה ברשימה לכנסת.

עדי דימאנט: אני רוצה לספר לכם שזה מאבק פנימי קשה, הצלחנו לעשות את זה, אבל עד היום ישנם הרבה חברי כנסת שרואים אותי בתור מי שהוציאה אותם מהכנסת.

עדי דימאנט: כי כל אשה בפנים זה גבר אחד בחוץ.

עדי דימאנט: אבל זה אפשרי.

עדי דימאנט: זאת אומרת אפשר לעשות את זה עם נשים בתוך המפלגה.

אתי לבני: 40% בכל חמישייה, איך אתן בניתן?

עדי דיאמנט: 40% בכל חמישיה.

עדי דיאמנט: יש לנו בעייה כי החמישיות שלנו מתחילות אחרי היושב ראש.

עדי דיאמנט: אז אפילו אנחנו לא מצליחים לעמוד בתנאים.

עדי דיאמנט: היה ויכוח גדול, ואיכשהו המתנגדים הצליחו להגיד שהיתה הבנה שמתחילים אחרי היושב ראש.

עדי דיאמנט: רק שתבינו איזה מאבק זה, מכל פינה ומכל מקום מנסים לקעקע.

קריאה: אבל אלה חברי הכנסת, לא חברי המפלגה.

עדי דיאמנט: חברי המפלגה.

עדי דיאמנט: המאבק מאוד גדול, ופשוט מעניין להגיד שגם אחרי שהחוק קיים, עדיין יש מאבקים ברמה מאוד מאוד אישית.

עדי דיאמנט: המקום השני זה דווקא הרשויות המקומיות.

עדי דיאמנט: אני חברת מועצה ברעננה, שזו עיר שיש בה היום במועצת העיר 8 נשים מ-19.

עדי דיאמנט: זאת אומרת אנחנו נמצאים בדיוק ביום שאחרי.

עדי דיאמנט: גם ב"יחד" ישנה החלטה שהבטחת ייצוג אומרת על כל שלישייה, כי במועצות מקומיות אי אפשר ללכת על מספרים גדולים.

עדי דיאמנט: בכל שלישייה ייצוג לכל אחד משני המינים.

עדי דיאמנט: במקרה בפריימריס אצלנו נבחרו 3 נשים במקומות הראשונים, ואז צריך לעשות הקפצה של גבר.

עדי דיאמנט: אבל נבחרנו רק 2.

עדי דיאמנט: אני חושבת שזה נכון להגיד על היום שאחרי.

עדי דיאמנט: מה קרה במועצת העיר?

עדי דיאמנט: במועצת העיר היתה הבנה לא ממשלתית, אלא מתוך רחשי לב של הציבור, ומישהי אמרה את זה, שרוצים לראות יותר נשים.

עדי דיאמנט: הבינו בקדנציה הקודמת כבר ראשי המפלגות שצריכים להציב נשים ברשימות.

עדי דיאמנט: הן באו והציעו, כמו שאמרה חברת הכנסת גבריאלי.

עדי דיאמנט: הציעו לנשים להיכנס לרשימות, ובקדנציה הקודמת היה ייצוג יפה של נשים שנבחרו במקום שני או שלישי ברשימות שהציעו להן.

עדי דיאמנט: מה קרה בקדנציה הזאת, בקדנציה הזאת הנשים הבינו שיש פה אפשרות, והבינו שלהיכנס ולנסות להילחם זה לא מאבק חסר סיכוי, בפריימריס היו מאבקים קשים בין הנשים והגברים.

עדי דיאמנט: התמודדו נשים בתוך הפריימריס ברעננה בכל המפלגות, מספר 2 של המפד"ל זו אשה.

עדי דיאמנט: מספר 2 ברשימה עצמאית זו אשה.

עדי דיאמנט: מספר 2 בליכוד זו אשה.

עדי דיאמנט: אצלנו יחד 1 ו-2 נשים.

עדי דיאמנט: בשינוי אשה מקום ראשון.

עדי דיאמנט: ברשימה של ויאלסקי ריצ'-רצ'.

עדי דיאמנט: כל זה בא בעקבות זה שנשים הבינו שהן יכולות לעשות את זה, ואם הן יכולות לעשות את זה, הן לא מבזבזות אנרגיה על פול גאז בניוטרל.

עדי דיאמנט: ברגע שאנחנו יכולות לעשות את זה, התעוררו כל אותן נשים שאמרו שלא רוצות, הן כן רוצות.

אתי לבני: רעננה זה מקרה מיוחד במינו.

מיכל יודין: אפשר בכל מקום, גם בהר-אדר, ראש העין, יותר נשים.

גליה גולן: ברגע שיש חוק, אם יש אפשרות כבר רואים את זה.

גליה גולן: זה העניין הזה של התמריץ לנשים בעצמן להתמודד כשמשנים את התנאים, כשהן רואות שיש אפשרות.

מיכל יודין: בהר-אדר יש יותר נשים במועצה מגברים.

קריאה: בכל אזור השרון היתה התמודדות גדולה של נשים.

לאה מלול: רק לעזור ליושבת ראש הוועדה לסיים את הישיבה בנימה של בדיחה, ויסלחו לי הגברים פה.

לאה מלול: אדם נכנס לניתוח, יוצא המנתח ואומר למשפחה, תשמעו אין ברירה צריך להחליף את המוח.

לאה מלול: שאלו כמה זה יעלה, הוא אמר, מוח של גברים 2,000 דולר, מוח של אשה 1,000 דולר.

לאה מלול: אחד מהגברים של המשפחה יוצא בגאווה למנתח ואומר לו, תשמע, רק לידיעה אישית שלי, מה ההבדל.

לאה מלול: הוא אמר דבר מאוד פשוט, המוח של הגבר חדש, והמוח של האשה משומש.

לאה מלול: שיהיה לכן בהצלחה.

מיכל יודין: אני קוראת פה לכל אחת ואחת שגם מייצגת ארגונים אחרים.

מיכל יודין: אנחנו צריכות כמו שנאמר לפעול בקואליציה.

מיכל יודין: אני חושבת שהיום מעבר להצעת חוק שתנוסח, תגישו הצעות נוספות, תיקונים.

מיכל יודין: כל מי שיש לה היום מה לומר, תעבירו את זה, או לאתי או אלינו, ואנחנו מייד ומהר נתחיל לעבוד על זה.

מיכל יודין: שנית, תדעו דבר אחד, שהציבור היום מוכן לייצוג גדול יותר.

מיכל יודין: זה בעצם יביא, כאן צריך להציג בפני המפלגות, זה צריך להיות אינטרס של המפלגות.

מיכל יודין: יש להן סיכוי להגביל את מספר המנדטים, וזאת צריכה להיות האמירה כלפי ראשי המפלגות וחברי הכנסת.

מיכל יודין: הציבור רוצה לראות יותר, וכך יגדילו את כוחן בכנסת.

מיכל יודין: יש סיכוי לקבל יותר מנדטים.

מיכל יודין: שלישית, כל מי שיש לה קשר לחברי כנסת, לובי, לובי, לובי.

מיכל יודין: כל מי שיש לה קשר שיודעת לשבת היום על חברי הכנסת.

מיכל יודין: לתת להם להבין שזה האינטרס שלהם, כי התדמית כל כך שלילית, והציבור מאס, וכך ברגע שאנחנו נשתף אותם במחשבה הזאת, זה יתן להם מעמד אחר.

מיכל יודין: אז לובי, ולובי.

מיכל יודין: אני פונה לכל אחת ואחת מכן, בואו נעבוד יחד על זה.

מיכל יודין: תודה רבה.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: תודה לכן, זו היתה ישיבה מאוד חשובה.

אתי לבני: אנחנו יוצאים ממנה עם הצעת חוק שאנחנו הולכים במהירות האפשרית לקדם אותה.

אתי לבני: אני אבדוק מה קורה ברשויות המקומיות.

אתי לבני: אני מזמינה את כולכן ביום רביעי בשעה שש, אנחנו עושות הפגנה מול משרדו של השר חיים רמון לגבי מינוי דיינים חרדיים לבתי הדין.

אתי לבני: אנחנו נשלח לכל הקואליציות, נעמוד שם עם שלטים, ונקרא לו לא למנות רבנים מהמגזר החרדי.

גליה ציון: בפעם הבאה כשיהיה מינוי בכנסת, שיהיו נשים שתשבנה בוועדה הזאת.

גליה ציון: צריך פשוט לשלוח נשים לכל המקומות המשפיעים.

גליה ציון: זאת השורה התחתונה.