הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 174, 2005-03-22 12:00

אתי לבני: בוקר טוב לכולם.

אתי לבני: זימנתי את הישיבה היום כישיבת הוקרה לגברת אורנה אוסטפלד, על זכייתה בתואר החשוב "אשת השנה באירופה לקידום ספורט נשים".

אתי לבני: בתואר זה, שניתן לה ביום האישה הבין-לאומי, היא זכתה יממה לאחר שזכתה בגביע המדינה עם קבוצתה, קבוצת אנדה רמת השרון.

אתי לבני: אלה שני שיאים, אבל אני רוצה לציין כאן את פעולתה רבת השנים ורבת ההישגים של אורנה בכל נושא ספורט הנשים.

אתי לבני: הישיבה הקודמת של הוועדה היתה בנושא נשים במדע, ועכשיו אנחנו מדברים על נשים בספורט.

אתי לבני: בשני התחומים האלה נשים נתקלות בבעיות.

אתי לבני: קשה לנשים להיכנס לתחומים האלה, לעורר עניין, להגיע לפסגות, להגיע להישגים, למרות שיש להן כל הנתונים וכל הכישורים וכל היכולות.

אתי לבני: כולנו צריכים לעשות מאמץ גדול, לרבות הכנסת, לרבות הנשים בכנסת, כדי שגם בתחום המדע וגם בתחום הספורט נשים תגענה לביטוי ולמיצוי, וספורט נשים יקבל את המקום הראוי לו.

אתי לבני: אורנה גם הקימה את הקבוצה, גם אימנה אותה לאורך שנים, גם עיצבה את כדורסל הנשים כענף מוביל בספורט נשים.

אתי לבני: זה ענף שהיום מעורר עניין, מתוקשר, יש בו גם כסף.

אתי לבני: יחד עם יושבת-ראש הקבוצה גברת רחל אוסטרוביץ, שתיהן מובילות את הקבוצה ברמת השרון.

אתי לבני: מעבר לכך, אורנה גם פעילה חברתית, בעיקר בנושא שוויון נשים, בנושא מגדר.

אתי לבני: היא עומדת מאחורי עמותת "לכן" לקידום כדורסל נשים.

אתי לבני: היא הגישה שני בג"צים חשובים שהיו פריצת דרך, לא כל-כך בפועל, זה לא כל-כך מתבצע, אבל נתקבלו החלטות ונדאג שהן ייאכפו.

אתי לבני: נתקבלו שתי החלטות של בית-המשפט העליון – אחת נגד רשות השידור בנושא שידור משחקים של קבוצות הנשים, והשנייה על תקצוב של קבוצת הנשים ברמת השרון.

אתי לבני: בית-המשפט נדרש לעניין וקבע שצריכה להיות העדפה מתקנת בתקציבים, ושרשות השידור כערוץ ממלכתי חייבת לשדר את כדורסל הנשים.

אתי לבני: כמו ששמענו אתמול, רשות השידור לא התכוונה לשדר את משחקי הפיינל-פור בתחילת אפריל בנפולי, ובסוף הישיבה הזאת כמובן נדרוש מהם לקיים את כל מה שנפסק בבג"ץ, את הדברים המובנים מאליהם, והמשחקים האלה ישודרו ויהיה ליווי תקשורתי של קבוצת כדורסל הנשים שלנו שתתמודד בפיינל-פור.

אתי לבני: אני מקווה מאוד שתזכו בגביע אירופה.

אתי לבני: אני חושבת שזכייה כזאת תשמש מנוף לחינוך ומודל להרבה בנות צעירות שהתחום הזה מעניין אותן.

אתי לבני: אז ברכותי לאורנה.

אתי לבני: המשיכי כך.

אתי לבני: אנחנו מאחוריך.

אתי לבני: כל פעם שאת נתקלת בבעיה – כבר הבוקר שמעתי על הבעיה מול רשות השידור ואנחנו נידרש לה באופן תקיף מאוד – אנחנו עומדים ועומדות מאחוריך.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: ביקש לדבר מר ירמי אולמרט, יושב-ראש איגוד הכדורסל.

ירמי אולמרט: צר לי שלא אוכל להישאר עד סוף הישיבה, כי הוזמנו לישיבה מקבילה בוועדת המשנה לספורט של ועדת החינוך, התרבות והספורט, וגם שם דנים על כדורסל.

ירמי אולמרט: אני יכול לומר קודם כול שהייתי בין אלה שהמליצו.

ירמי אולמרט: אני לא לוקח לעצמי את התוצאה אבל כתבתי מכתב המלצה בוודאי מכל הלב.

ירמי אולמרט: סברתי ואני מאמין, ושמחתי כאשר הדבר הזה קרה, שאורנה ראויה לכך.

ירמי אולמרט: אני חושב שהיום כדורסל הנשים, שבו יש לאורנה כמאמנת וכמי שהיתה שחקנית זכויות רבות, מתברך בהישג הזה, ובוודאי האגודה וכל מי שעומד בראשה, גברת רחל אוסטפלד וכל יתר האנשים הקשורים לקבוצה, שמהווה עבורנו היום ללא כל ספק מעין עמוד אש שמוביל בנושא הזה.

ירמי אולמרט: בהחלט חבל שכדורסל הנשים, שהיו לו בעבר הרחוק תקופות טובות מאוד, לא נמצא בשיאו.

ירמי אולמרט: לא במקרה יושבת אתנו גברת יעל רום, לשעבר בעצמה שחקנית.

ירמי אולמרט: אנחנו נמצאים היום במהלך מתואם, ביחד עם מינהל הספורט – ויושבת אתנו גברת שלומית ניר-טור – ואנחנו הולכים לשורת מהלכים שנועדו לתת תמרוץ משמעותי לכדורסל הבנות, שיתחיל מהגילאים הצעירים.

ירמי אולמרט: אחד המהלכים המאפיינים יותר, אנחנו מקווים מאוד, והרשו לי לומר אפילו בלי עזרת השם, שבשנת הלימודים הקרובה נפתח ביחד עם מינהל הספורט אקדמיה לבנות בכדורסל במכון וינגייט, ועוד שורת פעולות נוספות שנועדות לתמוך ולקדם את כדורסל הנשים, מהגיל הצעיר ביותר ועד הבוגרות, עם תקצוב לא מועט, שאני מקווה שאת כולו נקבל, כדי שניתן יהיה במשך שנים ספורות לקדם את הכדורסל ולהביא את נבחרת הנשים של ישראל וגם את יתר הנבחרות הצעירות למעמד של השתתפות בדרג א' האירופי בכל המסגרות.

ירמי אולמרט: אני חושב שהתוצאה של הפעילות שנעשית כרגע מבוססת במידה רבה מאוד על ההישגים ועל ההצלחות, ואנחנו יושבים כאן היום בראש ובראשונה כדי להודות לאורנה על מה שהיא עשתה ועל ההישגים שלה.

ירמי אולמרט: אני לוקח עלי את האתגר.

ירמי אולמרט: במקום שצריך יהיה לפעול כדי לקדם את ספורט הנשים, אם מה שגברת שלומית ניר-טור תעשה לא יספיק, אני לוקח לעצמי את הזכות לפנות אליך, כיוון שהנושא הזה בהחלט נמצא אצלנו במקום גבוה בסולם העדיפויות.

ירמי אולמרט: אני אומר את זה באחריות לגברת רחל אוסטפלד ולאחרים ולאחרות.

ירמי אולמרט: אנו רואים כחובתנו לעשות הכול כדי לקדם את זה.

ירמי אולמרט: אני אישית הולך למשחק אחד מדי שבוע ואני אומר באחריות שמשחקי הנשים ברוב השבועות אטרקטיביים יותר ממשחקי הגברים, ואני מדבר על ההיבט המקצועי של הכדורסל – ההישגים, התוצאות, המבצעים.

ירמי אולמרט: החוויה הזאת היא בהחלט הנאה ספורטיבית אמיתית.

ירמי אולמרט: על כל המעורבות של אורנה בתחום הזה אני רוצה לחזור ולומר, אורנה, תודה רבה לך, ומלוא ההצלחה.

ירמי אולמרט: אני מאחל, כמו שאני אומר לך תמיד, שהטובים ביותר – ואצלכן זה הטובות ביותר – ינצחו על הפרקט.

ירמי אולמרט: כל טוב.

מל פולישוק-בלוך: אני באה עכשיו מחדר ועדת החינוך, התרבות והספורט, שם עוסקת ועדת המשנה בנושא הכדורסל, האם הוא תחרותי או לא.

מל פולישוק-בלוך: אני מוכרחה לציין ששם הנציגות היא רק גברית, אין שם זכר לנשים.

מל פולישוק-בלוך: אולי כדאי לאחד את הוועדות ...

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאנחנו צריכות דמויות כאלה – מה שקראנו בישיבה הקודמת דמויות מופת.

אתי לבני: הזכרתי את זה קודם, גם בספורט וגם במדע.

מל פולישוק-בלוך: בכל נושא שמקדם אותנו כנשים, ואותנו כחברה בכלל.

מל פולישוק-בלוך: שירבו כמוך.

אורית נוקד: אורנה, אני רוצה לברך אותך ולחזק אותך.

אורית נוקד: מי ייתן ויירבו כמותך.

אורית נוקד: אני עוד זוכרת את הדברים שטל ברודי אמר, שישראל עלתה על המפה.

אורית נוקד: לפני כשבועיים הרגשתי מין תחושה דומה כאשר נתבשרתי על זכייתך בתואר, ואחר-כך גם צפיתי בך בטלוויזיה.

אורית נוקד: אני מוכרחה להגיד עוד הערה ליושב-ראש איגוד הכדורסל, משהו שלא קשור דווקא לנשים.

אורית נוקד: היתה אליי פנייה מקבוצת הכדורסל של הגליל העליון שנמצאת במצב קשה מאוד.

אורית נוקד: עוד מעט אולי נאשר את התקציב ואולי אפשר למצוא דרך כלשהי לסייע להם.

אורית נוקד: זה יהיה חשוב מאוד, גם לאזור הגליל כולו.

אבשלום וילן: קודם כול אני רוצה לברך אותך, אורנה, על ההישג ועל הפרס.

אבשלום וילן: אני רוצה לברך אותך כמובן גם על הזכייה בגביע.

אבשלום וילן: אני חושב שהמאבק שלך לאורך השנים לא במקרה הפך למין אבן פינה של הספורט הנשי על כל המשמעות שלו.

אבשלום וילן: נפגשנו בדיונים בוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא האלימות בספורט בעיקר בפן אחר ולא כל-כך סימפטי, בשל כל מה שהיה מסביב למשחקים החריפים בליגת הנשים, בעיקר סביב ההערות הסקסיסטיות והאלימות וכן הלאה.

אבשלום וילן: אפשר אולי להגיד שכל מה שקורה שם הוא מין מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית – "הצפונים" נגד "הדרומים".

אבשלום וילן: אני יכול לכתוב פעם ספר פולקלור על כל מה שעורבב אל תוך משחק הכדורסל, אל תוך הספורט.

אבשלום וילן: אבל אני חושב שעיקר העבודה עוד לפנינו, גם בהיבט של הלגיטימיות וגם בהיבט של המקורות התקציביים וגם בהיבט של כל ההערות הנבזיות, שלדעתי הן אלימות לכל דבר.

אבשלום וילן: אני חושב שיש כאן בהחלט מנוף, דווקא דרך הכדורסל הנשי.

אבשלום וילן: העובדה שיש תחרות בליגת הכדורסל ומתח ואוהדים היא מנוף מצוין ללכת עם זה הלאה ולהוביל את זה לכיוונים אחרים.

אבשלום וילן: לפני כחודש נפגשתי עם מר דיוויד סטרן, הקומישינר של ה-NBA, וניסיתי לשכנע אותו לבוא לארץ ולהרצות איך הוא הצליח לנקות את הכדורסל האמריקאי מגילויי האלימות והגזענות שהיו נפוצים שם והסמים, מה שאתם לא רוצים, בתחילת שנות השמונים.

אבשלום וילן: אני מקווה שבסוף נצליח "לשבור" אותו.

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו יכולים לארגן משלחת אליו ...

אבשלום וילן: הוא נפגש עם יותר מדי ישראלים באותו שבוע, אני הייתי הרביעי.

אבשלום וילן: אגיד לכם את החלק המעניין יותר.

אבשלום וילן: דווקא שם יש מוסלמים ויהודים ונוצרים והכול והוא מוכרח לעשות כמה איזונים מעניינים מאוד, ולכן הוא קצת יותר זהיר.

אבשלום וילן: אבל אני מקווה שנצליח להביא אותו לכאן.

אבשלום וילן: אם בכדורגל יש מודל לחיקוי, המודל האנגלי, שהצליח להתמודד עם האלימות, בכדורסל יש מודל אמריקאי, איך הפכו את זה לספורט כל-משפחתי.

אבשלום וילן: יש הרבה מה ללמוד מהם.

אבשלום וילן: אני מקווה שאנחנו נגיע, הן בכדורסל הנשי והן בכדורסל הגברי, אולי לא לרמה אבל לסגנון הזה, שעדיין יהיו אוהדים רבים ועניין רב אבל שזה ייעשה בכלים של בני אדם, ולא עם כל התופעות המכוערות שמתלוות לספורט.

ירמי אולמרט: נשיאת ליגת ה-WNBA תהיה בשנה הבאה ספורטאית יהודייה, שהיתה בזמנו במכבייה העשירית.

ירמי אולמרט: אנחנו מזמינים אותה לבוא למכבייה ולהשתתף בטקס חלוקת הפרסים לטורניר הכדורסל, גם לנשים וגם לגברים.

ירמי אולמרט: אישה תתן את הפרס הן לגברים והן לנשים.

שלומית ניר-טור: לפני שאני אומרת את דברי, הערה קטנה למר ירמי אולמרט.

שלומית ניר-טור: אנחנו מצפות שבראש ועדת הנשים של איגוד הכדורסל תעמוד אישה ולא גבר.

שלומית ניר-טור: זה שנים שבראש הוועדה עומד גבר.

שלומית ניר-טור: הדבר הראשון שיש לעשות, שראש הוועדה תהיה אישה.

שלומית ניר-טור: זאת פנייה מכאן אליך, לפני שאתה הולך לחדר השני.

ירמי אולמרט: לפחות בדבר אחד התקדמנו, שבראש הפרויקט החדש של כדורסל הנשים מונתה אישה.

שלומית ניר-טור: בראש הפרויקט תעמוד אישה, אבל גם בראש ועדת הנשים של איגוד הכדורסל חייבת לעמוד אישה.

שלומית ניר-טור: בעניין הזה אין פוליטיקה.

שלומית ניר-טור: תמצא דרך ותגיע לזה.

אתי לבני: מר ירמי אולמרט, זאת פנייה אליך ואנחנו מצטרפות לפנייה.

ירמי אולמרט: אני מתנצל שאני צריך לעזוב.

שלומית ניר-טור: ניתנת לי ההזדמנות המיוחדת לברך את הוועד האולימפי הישראלי ולומר: עשיתם דבר שאין כדוגמתו בכך שהחלטתם למסור את שמה של אורנה לוועד האולימפי הבין-לאומי.

שלומית ניר-טור: מי כמוני יודע מה זה הוועד האולימפי בעולם.

שלומית ניר-טור: בעולם הגדול הוועד האולימפי הוא מוסד הגג של כל ארגוני הספורט.

שלומית ניר-טור: בשל כך שלקחתם ספורטאית למופת והגשתם את מועמדותה, והגשתם עבודה כל-כך משמעותית, שמציינת את כל הדרך שאורנה עשתה – לא אורנה לבד כמובן, ואתייחס לזה בהמשך – היום אנחנו יכולים לשבת כאן ולברך, אבל לולא המחשבה של הוועד האולימפי, להגיע אל הוועד האולימפי הבין-לאומי עם דמות מופת כזאת, זה לא היה קורה.

שלומית ניר-טור: בניתם ברמת השרון מועדון ספורט של נשים, שמתחיל מילדות צעירות, עובר לנערות, עובר לנשים, וזיהיתם את כל הנושאים החשובים שצריך לקדם – אם נושא המדיה והתקשורת, ואם נושא גיוס כספים וחסויות, ואם הנושא החינוכי, ואם הנושא המקצועי.

שלומית ניר-טור: הבאתם את כל המודל הזה למקום שלא היה כמותו במדינת ישראל.

שלומית ניר-טור: לכך אתן ראויות לכל הברכות.

שלומית ניר-טור: זה באמת רחל ואורנה כאחת, והצלחתן לאגם סביבכם עוד נשים וכוח מקצועי נוסף, גלית שיושבת כאן וראיתי כבר שחלק מהמשחק היא מנהלת לבד.

שלומית ניר-טור: השילוב של דור צעיר של מאמנות נראה לי חשוב מאוד.

אתי לבני: בואי נעשה הפסקה קלה.

אתי לבני: חברת הכנסת יולי תמיר צריכה לחזור להצבעות.

יולי תמיר: אני צריכה לחזור לוועדת הכספים להצבעות.

יולי תמיר: באתי רק לברך.

יולי תמיר: שלא יהיו לכן אשליות, התקציב הזה לא הולך להיות מי יודע מה, אבל אין לי ברירה.

יולי תמיר: אני פשוט באמצע ההצבעות.

יולי תמיר: רציתי לברך את אורנה ואת כולם.

יולי תמיר: באתי לראות את המשחק ונהניתי מאוד.

יולי תמיר: שיהיה לכולם בהצלחה.

יולי תמיר: בפעם הבאה אולי יהיו יותר תקציבים לספורט בכלל.

יולי תמיר: השנה זה לא הולך להיות קל.

יולי תמיר: בהצלחה לכולם, וסליחה על הקיצור.

שלומית ניר-טור: אמרתי שמוקמת מועצה לאומית.

שלומית ניר-טור: אבל לא רק זה.

שלומית ניר-טור: השרה לימור לבנת מינתה אותי להיות סגנית יושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט.

שלומית ניר-טור: אני מספרת את זה רק כדי לומר שברגע שנשים נמצאות בעמדות מפתח – שם הן צריכות להיות ושם הן ראויות להיות – דברים יכולים להיראות אחרת.

שלומית ניר-טור: הצלחנו לאשר במועצה להסדר ההימורים בספורט הקצבה של 80 מיליון שקלים ב-8 השנים הקרובות לפיתוח ספורט הנשים בישראל והנשים בספורט.

שלומית ניר-טור: מדובר על פיתוח תשתיות בתחילת הדרך וזה יגיע לכל רחבי הארץ, להקמת קבוצות של ילדות, לפיתוח ילדות, להביא אותן לאהוב את הספורט.

שלומית ניר-טור: זאת תחילת הדרך שלנו.

שלומית ניר-טור: אנחנו עושים את זה בכמה מודלים, וכדורסל נבחר להיות אחד הענפים המובילים של התוכנית הזאת, בנוסף לעוד שלושה ענפי כדור ועוד שישה ענפים יחידניים – שיט, אתלטיקה, שחייה, התעמלות אמנותית וטניס.

שלומית ניר-טור: בימים אלה מוקמת יחידה מקצועית שתנהל את הפרויקט הזה.

שלומית ניר-טור: אלה שלושה דברים שלא היו אף פעם בספורט הישראלי.

שלומית ניר-טור: אני תמיד הייתי המחלקה לספורט נשים – עובדת אחת, בלי מזכירות כמעט, וחשבו שדברים יכולים לקרות בלי תקציב ובלי כלום.

שלומית ניר-טור: היום אנחנו יכולים להגיד, שנתיים מאז השרה לימור לבנת לקחה את משרד הספורט אליה, ששלושת הדברים האלה מתממשים באמת – גם מועצה, גם תקציב וגם יחידה מקצועית שתתפעל את הפרויקט.

אתי לבני: יופי, זה משמח מאוד.

אתי לבני: שמחנו לשמוע.

אתי לבני: בבקשה מר אפרים זינגר, מנכ"ל הוועד האולימפי.

אפרים זינגר: את השבחים לאורנה אני חושב שאני פטור מלהגיד, כי אלמלא האמנו בכל מה שאמרתם כאן הוועד האולימפי בישראל לא היה מחליט פה אחד – לא תמיד זה קורה אצלנו פה אחד אבל במקרה הזה החליטו פה אחד – להציג את המועמדות של אורנה לקבלת הפרס היוקרתי הזה.

אפרים זינגר: זה לא תהליך פשוט, מאחר וזה גביע אחד ופרס אחד לכל יבשת, ויבשת אירופה בתנועה האולימפית היא לא האיחוד האירופאי אלא 48 מדינות וזה הרבה יותר גדול.

אפרים זינגר: בשנים הקודמות הגשנו מועמדויות ראויות בהחלט, וגם הפעם היו מועמדות שכל אחת מהן ראויה לא פחות.

אפרים זינגר: אין לכם מושג עד כמה ההחלטה להעניק את העיטור לאורנה זכתה לתהודה באירופה.

אפרים זינגר: אנחנו עוסקים כאן בישראל אבל עליכם להבין לאיזו תהודה זה זכה.

אפרים זינגר: גם מר אלכס גלעדי כחבר הוועד האולימפי הבין-לאומי, גם אני כחבר הנהלת הוועד האולימפי האירופאי זכינו לקבל שיחות טלפון רבות וברכות.

אפרים זינגר: אני לפחות אמרתי: לא אשמתנו.

אפרים זינגר: זה זכה לתהודה, גם תקשורתית וגם ציבורית.

אפרים זינגר: ישראל זכתה פעם נוספת לחשיפה חיובית, דבר שלא קורה לנו לעתים קרובות מדי, ולשמחתי פעם נוספת זה קורה באמצעות הספורט.

אפרים זינגר: גברת שלומית ניר-טוב ציינה את המהלך שנוקטים לקידום ספורט הנשים, מהלך נהדר שנקרא "האופק נראה ורוד", והוא אולי ורוד יותר מאשר אי-פעם.

אפרים זינגר: אבל אולי הגיע הזמן שמקבלי ההחלטות יבינו שמבחינת יחסי עלות-תועלת, אין כמו השקעה בתחום הספורט כדי לקבל רווחים למדינת ישראל ולחברה בישראל.

אפרים זינגר: חברת הכנסת יולי תמיר ציינה שהיא הולכת להיאבק בוועדת הכספים.

אפרים זינגר: על מה היא הולכת להיאבק?

מל פולישוק-בלוך: על פרוטות – 70 מיליון שקל בכל מדינת ישראל.

אפרים זינגר: על קיצוץ נוסף של אותם פירורים שממשלת ישראל זרקה לספורט כולו – נשים, גברים ונוער.

אפרים זינגר: זה די מבייש.

אפרים זינגר: אבל לא לשם כך באנו.

אפרים זינגר: זה במקום אחר.

מל פולישוק-בלוך: דווקא זה המקום.

מל פולישוק-בלוך: תמיד טוב להזכיר את זה.

אתי לבני: אנחנו מזכירים את זה בדיונים.

אפרים זינגר: אורנה היא בהחלט נדבך נוסף בפנתיאון הספורט הישראלי, פנתיאון הנשים.

אפרים זינגר: לפעמים נוטים לשכוח, המדליסט הישראלי הראשון של מדינת ישראל הוא אישה – יעל ארד, ובמשלחת למשחקים האולימפיים באתונה 2004 קרוב ל-50% היו ספורטאיות, שהגיעו לשם כי הן הכי טובות והכי מוכשרות.

אפרים זינגר: יש עוד המון דברים לעשות.

אפרים זינגר: אנחנו לפחות פתוחים לזה.

אפרים זינגר: אני מקווה שבשיתוף פעולה ביחד עם משרד החינוך, התרבות והספורט נוכל להגיע לעתים תכופות יותר כדי לברך.

רחל אוסטרוביץ: כמי שמלווה את המאבקים לקידום מעמד נשים כבר שלושים שנים, אני מוכרחה לציין שקצת חבל שיושב-ראש איגוד הכדורסל גמר את דברו והלך.

רחל אוסטרוביץ: אני חושבת שמן הראוי שישמע גם מה יש להגיד, כי המצב באיגוד הכדורסל עגום מאוד.

רחל אוסטרוביץ: לא טוב לבוא רק לטקסים ולפרסים.

רחל אוסטרוביץ: אנחנו עדיין מחכים לשופטות על המגרש ולמאמנות בכל הנבחרות, מנערות ועד בוגרות.

רחל אוסטרוביץ: את התפקידים האלה עדיין מאיישים גברי הכדורסל ואלה שמתחככים זה בזה, ואני לא מתביישת להגיד שהפוליטיקה גם פושה שם.

רחל אוסטרוביץ: עדיין יש פערי שכר בין מאמנים ומאמנות, ועדיין יש פערים בתקצוב לגברים ולנשים.

רחל אוסטרוביץ: זה מסתתר בכל מיני צורות, למשל על-ידי מינהלת ליגה כזאת או אחרת.

רחל אוסטרוביץ: הפערים בלתי נסבלים, ואיגוד הכדורסל לא יכול לבוא לטקסים ולהתהדר בהישגים של אחרים, שקיבלו אותם למרות המכשולים ששמו ברגלינו לאורך כל השנים.

רחל אוסטרוביץ: אני מצטערת שיושב-ראש איגוד הכדורסל לא שומע את הדברים.

אתי לבני: נעביר לו אותם.

רחל אוסטרוביץ: אני מקווה שגם חברות הכנסת תשמענה את הדברים האלה.

רחל אוסטרוביץ: באיגוד הכדורסל, שהוא ארגון הספורט הכי פופולרי לנשים, הכי מיידי, הכי אהוד על נשים, הכי נגיש כרגע – אני מקווה שאולי החשיפה הזאת והמודל לחיקוי יעלו את המודעות אצל כל מי שיש לה שאיפות ורצון ויכולת לקדם עצמה בספורט.

רחל אוסטרוביץ: אבל הדברים לא יכולים להתאפשר כאשר מדינת ישראל אומרת: אנחנו נתקצב גברים.

רחל אוסטרוביץ: הווה אומר, אנחנו נתקצב רק כדורגל, ואת כל השאריות נפזר בין כל השאר, ובין השאר גם יטפטף משהו לכיוון כדורסל נשים.

רחל אוסטרוביץ: לא יתכן שהימורים מחליטים מה הוא תקציב הספורט במדינת ישראל.

רחל אוסטרוביץ: מדינת ישראל צריכה להחליט שיהיה מוסד בתוך הממשלה הזאת שיתקצב ספורט, ויתחילו אותו מכיתה א' ואולי אפילו מהגן.

רחל אוסטרוביץ: לא יתכן שהמאבקים מגיעים לבית-המשפט העליון ושלושה שופטים מכובדים אומרים לרשות שידור במדינת ישראל: החל מהיום תתחילי להתנהג כלפי ספורטאיות כפי שאת מתנהגת כלפי ספורטאים, והיא תלגלג, תצפצף ותירק בפניהם.

רחל אוסטרוביץ: לא יתכן דבר כזה.

רחל אוסטרוביץ: אני חושבת שכל חברות הכנסת צריכות להירתם לעניין הזה, להציג אותו בצורה מקיפה, רצינית, תקשורתית, כדי שמר בראל לא יישב אתנו ויאמר: אני מפלה נשים?

רחל אוסטרוביץ: על מה אתן מדברות?

רחל אוסטרוביץ: אני אוהב נשים, אני מאוד אוהב אותן.

רחל אוסטרוביץ: אל תאהב אותנו.

רחל אוסטרוביץ: תעשה את מה שבג"ץ פוסק ומורה לך.

אתי לבני: את הנושא הזה ניקח ברצינות רבה לטיפולנו, חד-משמעית.

רחל אוסטרוביץ: זה בזעיר אנפין.

רחל אוסטרוביץ: אפשר לעצור מדי פעם ולשמוח בשמחות שונות, אבל עניי עירך קודמים.

רחל אוסטרוביץ: אנחנו לא צריכים לקבל את זה בלוזאן ושהוועד האולימפי העולמי יכיר הכרה כל-כך מקיפה בתרומה של אורנה, אלא באמת זה צריך להתחיל מכאן.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך אותך אורנה.

גילה גמליאל: אני חושבת שנתת לנו כבוד גדול ופתחת שוב דלת בכל הקשור להעצמת נשים, ובעיקר לחשיבות של ספורט הנשים בישראל.

גילה גמליאל: הבנתי שבעקבות הדברים האלה הממשלה התחייבה אתמול להקים מועצה לאומית לקידום נשים בספורט.

גילה גמליאל: בשעה טובה, הגיע הזמן.

גילה גמליאל: רק צריך לוודא שהתוצאות יהיו בהתאם להצהרות.

גילה גמליאל: אני חושבת, כפי שנאמר כאן קודם, שהיית צריכה לקבל את הזכות הגדולה ואת ההישג הגדול כבר כאן.

גילה גמליאל: השאיפה שלנו צריכה להיות שלהבא נקבל אותך עם שלל הצלחותיך כיושבת-ראש איגוד הכדורסל בישראל.

גילה גמליאל: כבר כאן אנחנו מציבות אותך כמועמדת ראשית מטעם הוועדה.

גילה גמליאל: אני חושבת שכל דבר מתחיל בחינוך בגיל הרך ושם צריך להפעיל את כל כובד המשקל.

גילה גמליאל: קל וחומר כאשר משרד החינוך, התרבות והספורט מנוהל באחריות שרה.

גילה גמליאל: יש חשיבות עליונה לשלב בין הדברים ולקדם את הנושא כבר בחתכים של הגנים ובתי-הספר.

גילה גמליאל: זה ייתן את הפריצה שכולנו מייחלות לשילוב נשים בספורט, לא רק כססמה אלא כפעילות הלכה למעשה.

גילה גמליאל: אני חושבת שאת הדוגמה המצוינת לכלל ההישגים, ובמרבית הזמן הישגים בין-לאומיים, של נשים במערך הספורט.

גילה גמליאל: ספורט הוא תחום שמהווה קונצנזוס ברמה הבין-לאומית ואני חושבת שניתן יהיה לבטא יכולות של נשים דרך הספורט וכך להעצים גם את ההסברה הישראלית בעולם כולו סביב ההישגים שלנו.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לך ולומר שאנחנו גאות בך.

גילה גמליאל: עשית צעד עצום לדעתנו.

גילה גמליאל: אני ממש ממש שמחה להיות כאן ולומר לך כל הכבוד בשמנו.

זהבה גלאון: אני מתנצלת שאיחרתי.

זהבה גלאון: הייתי בוועדת הכנסת בענייני הסרת החסינות של חבר הכנסת גורלובסקי.

זהבה גלאון: לא הוסרה חסינותו בשלב זה, אבל לא יכולנו לצאת משם כי זה תהליך מעין שיפוטי.

זהבה גלאון: אז ראשית אני מתנצלת.

זהבה גלאון: שנית, אני מצטרפת לברכות.

זהבה גלאון: אני לא יודעת מה נאמר אבל אני יודעת מראש שאני מצטרפת לברכות.

זהבה גלאון: הבאת לנו כבוד גדול.

זהבה גלאון: כמה שמחות כבר יש?

זהבה גלאון: זאת שמחה גדולה באמת.

זהבה גלאון: זאת שמחה כפולה – קודם כול שמחה לאורנה, לקבוצה, והייתי אומרת שזאת שמחה לכל הנשים במדינת ישראל, על הנחישות, על הרצון, על היכולת, על המאבק, על העמידה במשך 20 שנה.

זהבה גלאון: הרבה ברכות מקרב לב.

יעל רום: אני מכירה את אורנה שנים רבות.

יעל רום: מר ירמי אולמרט שאל אותי דבר מה ואמרתי לו: בגיל 15 ישבתי על הרצפה במגרש מכבי תל-אביב והסתכלנו בחבר'ה משחקים.

יעל רום: זה לפני המון זמן, והיה לי הכבוד להיות בחמישייה של מכבי.

יעל רום: לא הייתי כוכב אבל הייתי בחמישייה הראשונה עם תמר מיטל וצילה, כשיהושע רוזין היה מנהל הקבוצה ואחר-כך רלף קליין.

יעל רום: תמיד אמרתי שאם אנחנו רוצים שלנערות תהיה אמביציה ותחשובנה שהן שוות מספיק להתמודד עם כל דבר, משום שהן אדם שיש לו התכונות האלה, אחד הדברים הברורים מבחינת פיתוח האישיות הוא שיהיה להן ניסיון בספורט קבוצתי.

יעל רום: בחברות בהן דברים כאלה קיימים, כמו בבריטניה, העלו תמיד על נס את החינוך היוצא מן הכלל שקיבלו בפנימיות.

יעל רום: לנו אין דבר כזה ויש רק הדברים שהבחורות האלה עושות.

יעל רום: אני מסתכלת מהצד ואני שמחה, כייף לי לראות שהתעקשו וששלושים שנות עבודה נתנו פרי.

יעל רום: זה לא בא במתנה, וזה לא בא בשל כך שיושבים בוועדות כנסת.

יעל רום: מישהו הפשיל שרוולים ועבד בשטח.

יעל רום: ועם הצלחות מן הסוג הזה אי אפשר להתווכח.

יעל רום: כשהתחלנו לפני 10 שנים להעמיד את נושא ספורט הנשים וקידום נשים בספורט במרכז, ניהלתי קבוצת כדורגל בביתר חיפה.

יעל רום: אז שלא ימכרו לי כדורגל.

יעל רום: אני מוכנה לוותר על זה מראש.

יעל רום: אבל בכל יתר הדברים שגברת שלומית ניר-טור היתה מספרת לי עליהם, וישבתי באיגודים וראינו את זה ואת זה, אי אפשר לחכות.

יעל רום: צריך לעשות את זה כעת.

יעל רום: כאשר את אומרת: אני רוצה שיהיו יותר מאמנות ויותר שופטות ויותר זה וזה – אם תהיה אקדמיה יכשירו אותן.

יעל רום: האם הן תרצינה ללכת להתחרות?

יעל רום: על המשכורת אני כבר לא מדברת.

יעל רום: קודם כול, הן יהיו כל-כך טובות שירצו נשים שופטות בכדורסל, מפני שהן מצוינות, מפני שיש להן טוהר מידות, מפני שהן יודעות מה הן עושות ויש להן יחס יוצא מן הכלל למתחרים ולאורחים.

יעל רום: אז נצליח, כאשר יבואו ויגידו: אנחנו רוצים את המאמנת הזאת והזאת בקבוצת בנים.

יעל רום: גם אם בהתחלה זה יהיה עם קבוצות נוער בנים, בבקשה.

יעל רום: אבל אסור לוותר להם.

יעל רום: מה שקורה לבוגרות מכון וינגייט, שיכולות לקבל רק תפקידים מסוימים ואילו בתפקידים אחרים לא מובאות כלל בחשבון, זה דבר שאסור להרשות.

יעל רום: אם אישה גמרה את לימודיה במכון וינגייט – ובדרך כלל הן תלמידות מצוינות – ועשתה עבודה יוצאת מן הכלל, למה תוחלות התעסוקה שלה כל-כך דלות?

יעל רום: אז אם צריך ללכת דרך חוק שוויון הזדמנויות בתעסוקה, בבקשה, אבל מוכרחים לעשות את זה.

יעל רום: שוב פעם ברכות והנאה.

יעל רום: אני רוצה להציע – יש יום המדע.

יעל רום: אני לא יודעת אם יש היום במדינת ישראל יום ספורט.

יעל רום: אני חושבת שבטח לא מעלים על נס דווקא את ההתנהגות בכדורגל.

יעל רום: אבל אנחנו בוועדה הנכונה.

יעל רום: גברתי היושבת-ראש, אני מציעה שתבחרי תאריך מסוים ותעשי יום לספורט נשים.

יעל רום: אבל אל תבחרי את היום שנשים הולכות ברגל סביב תל-אביב – "נשים הולכות רחוק".

קריאה: "נשים הולכות רחוק" הוא אחד המפעלים הגדולים והיפים שנעשים בארץ.

יעל רום: בוודאי, אני יודעת.

יעל רום: אבל צריך לקבוע משהו ייחודי, שלא נהנה מצל של אף אחד – יום שלהן, יום נשים בספורט.

יעל רום: זה צריך להיות בתאריך כלשהו בין פורים ופסח, לקבוע תאריך על דעתן ועל דעת גברת שלומית ניר-טור, שיהיה יום נשים בספורט.

אתי לבני: אני מאמצת את הרעיון שלך.

נורית אבנר: אני סגנית ראש עיריית רמת השרון וגם יושבת-ראש ועדת החינוך בעיר ויושבת-ראש מועצת נשים של הישוב.

נורית אבנר: הגענו לכאן קבוצה של נשים מרמת השרון, ואני רוצה להציג אותן בפניכם: גברת עדנה חרותי – מנכ"לית מועצת נשים ישובית, שמובילה את נושא הנשים ברמת השרון כבר 3 שנים, עוד בקדנציה הקודמת, ומאחוריה במועצה 30 נשים פעילות מרמת השרון; גברת רותי ליאור – ראש הרשות למניעת אלימות והתמכרויות, שנבחרה כפורץ הדרך של רמת השרון ועלתה לשלב הגמר כאחת משמונה הנשים שתקבלנה ציון "ראויות לשבח" ב-30 במרס בבאר-שבע, בפרויקט "הנשים פורצות דרך" של מרכז השלטון המקומי; עו"ד איילת ג'ינו-שושני – מנהלת אגף הנכסים בעירייה, שהיא יועצת ראש העיר למעמד האישה.

נורית אבנר: לא סתם באנו לכאן.

נורית אבנר: האמת היא שאנחנו כאן לכבד את אורנה, ולהגיד שוב בפורום הזה כמה את נפלאה וכמה את מיוחדת, וכמה סמלי ויפה שיום לפני יום האישה הבין-לאומי זכית בגביע המדינה, ועוד היד נטויה.

נורית אבנר: עכשיו אנחנו לקראת הפיינל-פור ולקראת משחקי ההכרעה בליגה.

נורית אבנר: כל רמת השרון עומדת מאחוריך ומחזיקה לך אצבעות שתצליחי.

נורית אבנר: אני רוצה לספר לכן שעשינו לאחרונה סדרת אירועים ברמת השרון שקראנו להם "תמיד אישה", לכבוד יום האישה הבין-לאומי.

נורית אבנר: במסגרת האירועים קיימנו שני ערבים בהם ציינו את קבוצת אנדה רמת השרון.

נורית אבנר: את האירוע הראשון קיימנו תוך כדי משחק שקבוצת אנדה רמת השרון שיחקה מול קבוצת מכבי רעננה.

נורית אבנר: במחצית המשחק עשינו אירוע שנקרא "קולעים ותורמים לנשים".

מל פולישוק-בלוך: קולעות ותורמות.

נורית אבנר: אמנם הנשים קלעו אבל התורמים היו גברים ונשים.

נורית אבנר: גברת עופרה שטראוס למשל תרמה 5,000 שקל.

נורית אבנר: הזמנו כל מיני שחקניות וזמרות שתקלענה לסל במחצית המשחק, וכל קליעה לסל עלתה 5,000 שקל.

נורית אבנר: הרעיון הוא שהתרומות שנאסוף במחצית יילכו לשני פרויקטים: 1) מעון לנשים מוכות בהרצליה; 2) פרויקט נמ"ש (נוער מוביל שינוי) – פרויקט משותף של שדולת הנשים ומשרד החינוך, התרבות והספורט.

נורית אבנר: הכנסנו אותו השנה לכיתות י' ברמת השרון.

נורית אבנר: זה פרויקט נפלא שקיבל משוב אדיר ואנחנו רוצים להרחיב אותו לכל שכבת י' בשנה הבאה.

נורית אבנר: כאן משתלב נושא הספורט והחינוך, כי אנחנו רואים בזה נושא חשוב, בלימודי מגדר גם לבנים וגם לבנות ברמת השרון.

נורית אבנר: כאן אנחנו מתחברים לתחום בו אורנה עוסקת, לאלימות בכלל ולאלימות במגרשי הספורט, ולכן נמצאת כאן גם גברת רותי ליאור שהיתה חלק מהצוות שלנו בנושא הזה.

נורית אבנר: אנחנו לוקחים את זה עכשיו כפרויקט ומתכוונים לשלב את קבוצת אנדה בפעילות נגד אלימות.

נורית אבנר: באותו משחק כדורסל שהזכרתי עשינו מעין יריית פתיחה לנושא הזה, שאנחנו רוצים שיגיע לשיאו ב-25 בנובמבר, שהוא יום המאבק כנגד אלימות כלפי נשים, ונחשוב באיזו צורה אנחנו רוצים לפעול – אולי דרך עצומה שעליה נחתים אנשים במשחקים או משהו כזה.

נורית אבנר: בכל אופן, זה פרויקט שעובדים עליו עכשיו ברמת השרון.

נורית אבנר: האירוע השני שעשינו, הזמנו את התושבים לראות את הסרט "האלופה".

נורית אבנר: אני לא יודעת אם מישהו מכם ראה אותו.

נורית אבנר: זה סרט שהוקרן בערוץ 8.

נורית אבנר: במשך 4 שנים עקב הבמאי והמפיק מר עמית עזז אחרי הקבוצה ותיעד אותה בהרבה מצבים.

נורית אבנר: חבר הכנסת אבשלום וילן ציין קודם את תופעת האלימות, פשוט נורא ואיום, שנחשפת במשחקים עד היום.

נורית אבנר: זאת תופעה שבהחלט צריך להילחם בה.

נורית אבנר: אורנה מזוהה עם כל המהפיכה שחלה בענף כדורסל הנשים והבמאי תיעד את זה לאורך כל הסרט.

נורית אבנר: וכמו שהוצג בסרט, המטרה של אורנה היא הרבה מעבר להישגים הספורטיביים, אלא לעשות לשוויון הזדמנויות לנשים בספורט ובחברה כולה.

נורית אבנר: זה בא לידי ביטוי לאורך כל הסרט.

נורית אבנר: אני רוצה להגיד רק דבר אחד לסיום.

נורית אבנר: אני מאוד מאוד מברכת, גברת שלומית ניר-טור, אנחנו יוצאות מכאן בתחושה נפלאה בעקבות מה שסיפרת על הקמת המועצה הלאומית לקידום ספורט הנשים.

נורית אבנר: ואורנה, אני לא מחמיצה את ההזדמנות – אנחנו מאחוריך ונדחוף שתהיי יושבת-ראש איגוד הכדורסל.

נורית אבנר: אני רוצה לספר לכם שברמת השרון אנחנו 6 חברות מועצה מתוך 15 חברי מועצה, ואורנה חברה שלנו במועצת רמת השרון.

נורית אבנר: בעירייה עצמה למעלה מ-50% מהנשים תופסות עמדות בכירות, כמו מנהלת אגף החינוך, גזברית וכדומה.

נורית אבנר: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לך חברת הכנסת אתי לבני על שהזמנת אותנו לכאן.

נורית אבנר: ואורנה, את גאווה בשביל כולנו.

נורית אבנר: הייתי יכולה לדבר כאן עוד שעה.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול שאלה.

זהבה גלאון: יכול להיות שדיברו על כך אך לא שמעתי כי הגעתי באיחור.

זהבה גלאון: כמובן מגיעות כל הברכות, אבל אי אפשר בהזדמנות הזאת לא להגיד משהו על התקצוב של ספורט הנשים.

זהבה גלאון: אני מניחה שזה נאמר, אבל אם לא מיישמים את פסיקת בג"ץ, שקבעה שצריך לתעדף פי 1.5 את ספורט הנשים – הישיבה כמובן חשובה מאוד וחגיגית וברכות והכול, אבל כיוון שזה חלק מהמאבק, אחד המאבקים הכי חשובים שאורנה והחברות שלה והקבוצות מובילות, נראה לי שבהזדמנות הזאת צריך לציין את זה.

זהבה גלאון: יושבת כאן נציגת משרד החינוך, התרבות והספורט.

זהבה גלאון: אנחנו בעד המאבקים ששרת החינוך מובילה בתחומים האלה, אבל אם לא יהיה תקציב של העדפה ויישום של החלטת בג"ץ אנחנו נתבשם מההישגים אבל הם תמיד יהיו רק חלקיים.

בת-שבע שטראוכלר: אני נמצאת כאן כנציגת שדולת הנשים בישראל.

בת-שבע שטראוכלר: ביום שישי נתק

בת-שבע שטראוכלר: בלה החלטה מי תיסע לכבד את האירוע שלך, אורנה, ואמרתי שאני אסע, גם מפני שאפשר לומר שאני ממש עוקבת אחריך.

בת-שבע שטראוכלר: אני באה לראות את המשחקים, הייתי גם השבוע במשחק ביום האישה, וגם ראיתי את הסרט "אלופה".

בת-שבע שטראוכלר: מי שלא ראה, חובה לראות אותו, בשל היבטים שונים.

בת-שבע שטראוכלר: אני מברכת אותך.

בת-שבע שטראוכלר: אני חושבת שבשנה הבאה נוכל להמליץ עליך לפרס ישראל, אם יינתן פרס לתחום הספורט.

בת-שבע שטראוכלר: את בהחלט מתאימה וראויה.

קריאה: למה הסרט לא מוקרן בבתי-הספר?

אורנה אוסטפלד: כבר הכול כמעט נאמר כאן, פרט למה שאני חייבת ומחויבת להגיד.

אורנה אוסטפלד: אני כבר 20, 30, 40 שנה – מי סופר – עוסקת בכדורסל ובקידום מעמד האישה, אבל אני חייבת להגיד שאני לא עושה את זה לבד.

אורנה אוסטפלד: שום מאבק אי אפשר לעשות לבד, ואני חוזרת ואומרת את זה בכל פעם שמוקירים ומעריכים.

אורנה אוסטפלד: העבודה נעשתה בשטח, העבודה היום-יומית, עם חברות נהדרות.

אורנה אוסטפלד: במסלול הזה נפגשנו עם הרבה מאוד אנשים שעזרו, גם חברי כנסת וחברות כנסת.

אורנה אוסטפלד: חבר הכנסת אבו וילן למשל עזר לנו מאוד בנושא המאבק באלימות.

אורנה אוסטפלד: אני חייבת לציין את האישה שאני עובדת איתה הכי הרבה בשטח, גברת גלית מוסאי, האחראית להקמת בית-הספר הגדול ביותר בארץ לכדורסל.

אורנה אוסטפלד: היא היתה כדורסלנית והפכה להיות מאמנת, ומאמנת של נבחרת ישראל קדטיות, אישה חשובה מאוד-מאוד למערכת.

אורנה אוסטפלד: וכמובן את גברת רחל אוסטרוביץ, שהכירה לי לראשונה את הפמיניזם והיא אחת מעורכות "נוגה".

אורנה אוסטפלד: רגשית הייתי פמיניסטית, אבל שכלית הייתי צריכה את רחל שתבהיר לי, תסביר לי, ולאורך כל השנים האלה אנחנו שותפות ביחד במאבק.

אורנה אוסטפלד: דיברו כאן על ייצוג הולם לנשים.

אורנה אוסטפלד: לצערי מר ירמי אולמרט לא נמצא כאן.

אורנה אוסטפלד: אני חייבת להגיד לחברות הכנסת ולשרים ולשרות, לפני כמה חודשים היו בחירות באיגוד הכדורסל והיום יש אף פחות נשים בהנהלת האיגוד.

אורנה אוסטפלד: זאת בושה וחרפה.

אורנה אוסטפלד: כאשר מחוקקים חוק צריך לוודא איך אוכפים אותו.

אורנה אוסטפלד: דיברת על העדפה מתקנת וייצוג של פי 1.5.

אורנה אוסטפלד: אני לא יודעת איך ניתן לאכוף את זה.

אורנה אוסטפלד: אני מצפה מחברות הכנסת להתארגן ולהתאחד, נהיה כוח של נשים ביחד – תצאו לתקשורת, תביאו את הדברים שלכן ביחד, לא כל אחת לחוד, ולא רק שרת החינוך, התרבות והספורט לימור לבנת או רק השרה דליה איציק שאחראית כעת על רשות השידור.

אורנה אוסטפלד: אנחנו נמצאים בתחילת מאבק על המדיה ועל התקשורת אך רחוקים עדיין מתוצאות, יש עוד הרבה מאוד דברים לעשות.

אורנה אוסטפלד: ערוץ 1 רומס ממש ברגל גסה את החוק, מבזה את החלטת בית-המשפט הגבוה לצדק.

קריאה: הוא עושה את זה בהרבה תחומים.

אורנה אוסטפלד: הערוץ מתנהל כל השנים במינהל לא תקין, בשליפות.

אורנה אוסטפלד: מנהל אותו מנכ"ל שעושה מה שבראש שלו, ואני לא מתביישת להגיד את זה.

אורנה אוסטפלד: אף אחד לא יכול להנחות אותו, אף אחד לא דואג שהדברים יקרו.

אורנה אוסטפלד: אנחנו אכן פנינו לבית-המשפט העליון ובית-המשפט קבע.

אורנה אוסטפלד: אתן חייבות לעשות דברים, ועכשיו.

אורנה אוסטפלד: הזמן לרעתנו.

אורנה אוסטפלד: הגמר יהיה ב-2-3 באפריל, ואם לא נעשה עכשיו מהלך זה לא יקרה ואנחנו נתחרט על כך מאוד.

אתי לבני: רשות השידור חייבת לשדר את זה.

אורנה אוסטפלד: צריך להתארגן לעשות דברים.

אורנה אוסטפלד: תודה גם לוועדה לקידום מעמד האישה וכמובן לוועד האולימפי, שכבר ציינתי שהיה לי כבוד גדול מאוד כשהודיעו שהם החליטו לבחור בי.

אתי לבני: וכולנו בעצם מודים לך.

שלומית ניר-טור: לפני כמה ימים שרת החינוך, התרבות והספורט העניקה את פרסי הספורטאי המצטיין, לספורטאים וספורטאיות, והיא עלתה על הבמה והעניקה לגברת אורנה אוסטפלד את הוקרתה בפני קהל רב ובפני כל בכירי הספורט הישראלי שנכחו שם.

אתי לבני: אנחנו מסיימים את ישיבת ההוקרה הזאת והכבוד הזה לאורנה.

אתי לבני: אנחנו מאחוריך, כמו שאמרנו בתחילת הישיבה, ונמשיך ונקדם את נושא ספורט הנשים בשותפות.

אתי לבני: תודה רבה לכולכן.

אתי לבני: המשיכי כך.