הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 162, 2005-02-21 12:00

אתי לבני: שלום לכולם.

אתי לבני: אנחנו עכשיו דנים ומכינים את הצעת החוק של חברת הכנסת גילה גמליאל: הצעת חוק עבודת נשים (ענישה) – התשס"ד – 2004, כפוף לעמדת הממשלה.

אתי לבני: בבקשה, גילה.

גילה גמליאל: בהמשך להצעות החוק שכבר העברנו בנושא לגבי נשים בהיריון, פוריות וחופשות הלידה בעניין פיטורי נשים.

גילה גמליאל: על הצעת החוק הזאת דיברנו כבר בזמנו בוועדה, ושדולת הנשים ניסחה אותה כך שזה יהיה מבחינה משפטית.

גילה גמליאל: הרעיון הוא להתאים את החוקים האלה לחוק שירות הביטחון לחיילים משוחררים, ועל אותו משקל הייתה הצעה לכאן.

גילה גמליאל: הממשלה בוועדת שרים לחקיקה הסכימה לתמוך בחלק הראשון שמתייחס להחמרת הענישה; יחד עם זאת מכיוון שהממשלה שוקדת על הצעת חוק ממשלתית היא דרשה שנמתין עד שזה יצטרף להצעת החוק הממשלתית.

גילה גמליאל: נתקלנו בזה בוועדת העבודה והרווחה שבה חוק אחר שלי שקשור לזה נמצא שם.

גילה גמליאל: מכיוון שממילא ההצעה הזאת תעלה בעוד כ- 3 שבועות בוועדת העבודה והרווחה, אין לי בעיה להסכים להתניות הממשלה, ולדון היום בישיבה רק על החלק הראשון, נאשר אותו ונעלה אותו לקריאה ראשונה, כי שאר הדברים נדונו כבר.

גילה גמליאל: אני מבקשת, אם אפשר, לדון רק על החלק הראשון שמתייחס להחמרה בענישה.

גילה גמליאל: יש הסכמה של הממשלה, וכמו שאתם מכירים אותי אני תמיד חושבת ששיטת הסלמי היא השיטה הטובה ביותר: מקדמים עוד חוק ועוד חוק, וכך מתקדמים הרבה יותר טוב.

אתי לבני: תודה רבה.

אתי לבני: הלית, בבקשה.

הלית מגידו: סעיף 14 לחוק עבודת נשים הוא סעיף העונשין בחוק עבודת נשים, ויש בו 3 פסקות שמדברות על מעשיו של המעסיק שנחשבים למעשים פליליים; הוא יכול להעסיק בניגוד לחוק בעבודת לילה, הוא יכול לא לתת, חלילה, לעובדת חופשת לידה, והוא יכול לעבור על הוראות סעיף 9 שמדבר על פיטורי עובדת בהיריון או עובדת שיצאה לטיפולי פוריות, ובכללם הפריה חוץ-גופית, או שהיא שולחה למקלט לנשים מוכות וכיוצא בזה.

הלית מגידו: לגבי כל שלוש הפסקות קובע סעיף 14(א) שדינו הוא קנס של כמעט 13 אלף שקלים או מאסר בן חודש אחד.

הלית מגידו: כמעט 13 אלף שקלים תואם לסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, שקובע את שיעור הקנסות.

הלית מגידו: מטרת הצעת החוק בחלקה הראשון המוסכם היא להגדיל את שיעור הקנס ולהעביר את זה לא רק בהתאמה לפסקה 1 אלא שיטען לפסקה 3 שקובעת היום קנס של 67,300 שקלים.

הלית מגידו: זה באמת דומה לסעיף 41(א)(1) רבה בחוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה) שהזכירה חברת הכנסת גילה גמליאל, שמדבר על בעל מפעל שמפטר עובד בשל שירותו במילואים או קריאתו לשירות מילואים או בזמן שהוא נמצא בשירות מילואים – דינו הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3).

יעל רום: את מצמידה הכול לחייל במילואים?

הלית מגידו: לא.

הלית מגידו: פשוט נתתי דוגמה.

יעל רום: אז אנחנו אומרים שאנחנו צריכים סרגל, ואנחנו רוצים את אמת המידה הזאת.

יעל רום: כל נושא שירות המילואים עומד בפני מהפכה, ואני בכלל לא יודעת אם זה ימשיך להיות כמו שצפוי.

שי סומך: אני לא יודע על תוכניות לשינוי ההוראות האלה; אלה הוראות שמגינות על חייל מילואים מפני פיטורים.

שי סומך: לא ידוע לי על יוזמה לתקן את ההוראות האלה, הן תוקנו לפני כמה שנים.

גילה גמליאל: אבל בלי קשר, ההצעה עומדת בעינה.

גילה גמליאל: היא משווה את זה לנורמה שקיימת כדי להראות שבמקרה של חיילים משוחררים הסכום הוא פי כמה יותר גבוה.

גילה גמליאל: לטעמי, המינימום שצריך לקנוס הוא לפחות העונש הנורמטיבי.

נורית אמיתי: אני מלשכת עורכי הדין, ובאתי לכאן כדי לייצג את דעתי בעקבות שני מקרים, שאני חושבת שהוועדה צריכה לתת את הדעת עליהם.

נורית אמיתי: המקרה הראשון הוא המקרה הפרטי שלי שהתרחש לפני 13 שנים כשהבת שלי נולדה, ובגלל זה שונה החוק ש- 45 יום אחרי לידה אפשר לפטר.

נורית אמיתי: למדתי משפטים, שמתי לי את זה כמטרה, ואני רוצה להציג שתי פאזות לנושא הזה.

נורית אמיתי: אני אומרת בכוונה שתי פאזות כי יש מקרים של ניצול מחפיר בחוק הזה של בנות, בחורות, נשים בגיל הפריון בצורה שהיא כופה את עצמה על מעבידים עד כדי כך שיש היום מעבידים שנמנעים מלהעסיק נשים בשוק העבודה, לא במוצהר, אבל פשוט לא מעסיקים נשים.

נורית אמיתי: היו לי כמה מקרים, ביניהם בחורה שהועסקה בתפקיד שמירה בבית-ספר – עבודה מוגבלת, חוזית, לתקופה מאוד קצובה.

נורית אמיתי: היא התחתנה מכיוון שהיא נכנסה להיריון, והיא הודיעה למעביד חודש לפני סיום שנת הלימודים ותום החוזה.

נורית אמיתי: היא התיישבה על העורק של החברה בצורה מחפירה תוך כדי שיתוף משרד העבודה והרווחה; המעביד, בהמלצתי, העביר לחשבון שלה את כל הכסף שהגיע לה כאילו שהיא עבדה, הוא לא מתעסק יותר באבטחת בתי-ספר - -

גילה גמליאל: לא ברור מה פירוש "התעלקה עליו בצורה מחפירה".

נורית אמיתי: היא התעלקה עליו מפני שהיא לא פוטרה בגלל ההיריון, ונגמר החוזה, נגמרה עבודת השמירה.

יעל רום: החברות הקבלניות עובדות 9 חודשים כדי לא לתת קביעות.

נורית אמיתי: אני ניהלתי התכתבות ארוכה, ייצגתי את הקבלן - -

גילה גמליאל: זה לא הדיון.

קריאה: את מדברת בתור עורכת הדין של הקבלן.

נורית אמיתי: כן, ואני נציגת ציבור בבית-הדין לעבודה, אין לי בעיה להציג את טובת העובד, אבל יש לפעמים מצבים של ניצול לרעה של החוק.

ציונה קניג: גם חיילי מילואים לא רוצים להעסיק בגלל שיש קנס על הפיטורים שלהם?

נורית אמיתי: אבל למה את כועסת לפני שאת שומעת עד הסוף?

ציונה קניג: אני שואלת.

אתי לבני: איך זה מתקשר לחוק הזה?

נורית אמיתי: החוק הוא גורף, וכשהחוק גורף, וכל מעביד צריך ללכת לבית-משפט או לפנות לשר, ועד שהוא מקבל תשובה מהשר לילד יש כבר בר-מצווה, יש כאן בעיה.

נורית אמיתי: צריך לתת את הדעת לשתי צורות העסקה: צורת העסקה חוזית לעומת צורת העסקה קונבנציונלית במשק.

נורית אמיתי: כל אחד יכול להבין את זה איך שהוא מבין.

נורית אמיתי: אם בחורה תהיה עוזרת חברת כנסת עד שתיגמר הקדנציה, האם בסיום הקדנציה כשהיא בחודש הרביעי, ואותה חברת כנסת לא נבחרה שוב – מה יעשו אתה?

נורית אמיתי: המדינה תשלם לה כסף?

אתי לבני: מה זה קשור לתיקון הזה?

גילה גמליאל: ראוי שתלמדי את החוק לפני שאת מציגה אותו כי את ממש לא מבינה את החוק.

נורית אמיתי: אני למדתי אותו היטב.

נורית אמיתי: החוק הוא גורף בצורה קיצונית.

גילה גמליאל: אפילו פרשנות לא ניתן לפרש בצורה כזאת.

אתי לבני: אנחנו מדברים כאן על קנס של 13 אלף על הפרת חוק – הקנס הנמוך ביותר - -

נורית אמיתי: אבל לא תמיד הפיטורים הם בגלל ההיריון.

קריאות: אז לא יהיה קנס.

נורית אמיתי: משרד העבודה והרווחה לא בוחן את הדברים בצורה כזאת.

נועה וגנר: מדוע את אומרת שהוא לא בוחן?

נועה וגנר: הוא בוחן, ויש לו שיקול דעת, והוא מחליט להפעיל את שיקול הדעת נגד הלקוח שלך.

נועה וגנר: זה מאוד מרגיז ומאוד מקומם אותך, אבל זה עניין של שיקול דעת.

נורית אמיתי: אבל זה לא רק שלי, זה קיים.

נועה וגנר: זה עניין של שיקול דעת האם להתיר את הפיטורים או לא להתיר את הפיטורים גם כשאין קשר בין הפיטורים לבין ההיריון.

נועה וגנר: אם את חושבת ששיקול הדעת לא מתאים את יכולה לתקוף את ההחלטה בתביעה.

אתי לבני: שדולת הנשים, בבקשה.

ציונה קניג: לפני שאייצג את שדולת הנשים, אני אבקש להביע את עמדתה של עורכת הדין אודליה לוי-אטינגר, נציגת לשכת עורכי הדין וביקשה ממני לייצג אותה היום כי נבצר ממנה להגיע בגלל דיון בבית-משפט.

ציונה קניג: היא ביקשה להגיד שהלשכה תומכת מאוד בהצעת החוק הזאת עם הסתייגות אחת:

ציונה קניג: במקום להשוות את הקנס לקנס הקבוע בחוק חיילים משוחררים, היא מבקשת להשוות על-פי חוק שוויון הזדמנויות בעבודה ולבקש כפל קנס.

ציונה קניג: זאת אומרת, לא את הקנס הזה שמופיע בפסקה 61(א)(3), אלא לדרוש כפל קנס, וזה בעצם כפל הסכום שמופיע כאן.

אתי לבני: כפל של 13 אלף?

ציונה קניג: לא.

ציונה קניג: כפל של 67,300 שקל, כמו שמופיע בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה בסעיף 10, שהוא הסעיף העונשי בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.

גילה גמליאל: מה עמדת המשרדים?

קריאה: יש החלטת ממשלה.

ציונה קניג: החלטת הממשלה מתייחסת להצעת החוק.

ציונה קניג: הייתי רוצה להוסיף בהתייחסות מאוד כללית להחלטת הממשלה שהסיבה שבמקור ניסחתי את זה כך שזה יהיה מושווה לחיילים משוחררים היא שזה המנגנון הכי דומה מבחינת פיטורים.

ציונה קניג: אני אומרת שזה הכי דומה כי המנגנון הוא הרבה יותר טוב והרבה יותר משופר.

ציונה קניג: אני מבינה שבהצעת החוק ובתזכיר שמופץ עכשיו יש הרבה שיפורים שאולי ייכנסו לטובת נשים.

ציונה קניג: לכן לדעתי, בנתונים הקיימים זה הדבר האופטימלי שאפשר לקבל.

ציונה קניג: בנוגע לדברים שחברת ציינה קודם, אולי המקום שלהם היה בדיון שהיה לנו לפני חודש בנושא של מתן האישורים ומתן ההיתרים לפיטורי נשים בהיריון.

ציונה קניג: כאן אנחנו מדברים בסך-הכול על הקנס, וזה לא קשור האם נתקבלה החלטה כלשהי על-ידי משרד התמ"ת, אם לאו.

ציונה קניג: העניין כאן הוא שאם נעברה עבירה הקנס יהיה כמו בעבירות אחרות כדי שנשים לא תופלינה לרעה בנושא הזה.

אתי לבני: אנחנו שמענו דברים שגם שמענו בישיבה האחרונה, שהנושא הזה מביא למיעוט בתעסוקת נשים.

אתי לבני: את רוצה להתייחס בכמה מילים?

ציונה קניג: הטענה שהעלית קודם היא טענה כללית לא אישית, ואנחנו שומעות אותה, לצערי, רק לגבי נשים.

ציונה קניג: דברים שגברים עושים ועומדים על הזכויות שלהם לא נחשב מרתיע, ולא רוצים לא להעסיק גברים- -

שי סומך: זה לא מדויק.

נורית אמיתי: זה לא נכון.

ציונה קניג: אני נתבקשתי על-ידי יושבת הראש.

ציונה קניג: כשחוקקו את כל הנושא של חוק חיילים משוחררים והקימו ועדה מיוחדת, לא שמעתי את ההתנגדות של הציבור כמו שאני שומעת את ההתנגדות של הציבור בכל מה שקשור לפיטורי נשים בהיריון.

ציונה קניג: הנקודה כאן היא לא לבקש זכויות יתר, אלא לבקש את אותן זכויות כמו שאנחנו אומרות תמיד.

ציונה קניג: בשוק העבודה אנחנו רוצות שוויון הזדמנויות; אנחנו לא מבקשות שוויון, אלא שוויון הזדמנויות.

ציונה קניג: אז גם אם יש עוולה, ואם יש עבירה רוצים לקבל אותו סכום פיצוי ולא פיצוי שהוא רבע מסכום הפיצוי.

ציונה קניג: זה לא מעורר אנטגוניזם מצד הנשים, אלא עמידה על הזכויות.

אתי לבני: כאשר התעסוקה היא על-פי חוזה קצוב, וכאשר החוזה מסתיים לאחר 6 חודשים – כמו שראינו באוניברסיטת תל-אביב – וכאשר האישה נכנסת להיריון, מה הכלל?

ציונה קניג: הכלל הוא שכשאישה בהיריון – ולא משנה באיזה חוזה ומה אורכו – קודם כל אסור לפטר אישה בהיריון בגלל ההיריון, גם אם היא עבדה חצי שנה או תקופה קצרה מזה – על-פי החוקים.

ציונה קניג: אם זה לא בגלל ההיריון יש הליך בחוק; יש לבקש היתר ממשרד התמ"ת, ועוד לא קרה שרבקה מקובר לא אישרה היתר כשזה לא היה קשור.

נורית אמיתי: אז אני רוצה להגיד לך שזה לא בדיוק ככה.

ציונה קניג: אז זה דיון אחר, זה לא דיון שמקומו כאן.

ציונה קניג: יש כאן נציגה של משרד התמ"ת, שיכולה להגיד בעצמה את הדברים.

ציונה קניג: יש הליך לפטר אישה, ואם אין באמת קשר בין ההיריון לבין הפיטורים יאושרו הפיטורים.

נורית אמיתי: מאלצים אותך תמיד לפנות לבית-המשפט.

אתי לבני: משרד התמ"ת, בבקשה.

נועה וגנר: אנחנו רוצים להתייחס להצעה כפי שהיא.

נועה וגנר: אנחנו חושבים שההצעה רצויה, זו גם עמדת הממשלה וגם עמדתנו, ורצוי באמת להחמיר את הענישה.

נועה וגנר: אני רוצה לציין, כפי שציינה עורכת הדין קניג-יאיר, שיש מקרים שבהם אין עבירה לפי חוק עבודת נשים, למשל, אין 6 חודשים, אבל יש עבירה על חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ויוצא שהקנסות שמוטלים במקרים של כתבי אישום לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, עולים בהרבה על הקנסות שמוטלים, לפי חוק עבודת נשים, ואנחנו באמת חושבים שהתיקון המוצע יוכל לשפר את המאזן הזה.

אתי לבני: אנחנו ראינו שהייתה פסיקה של 230 אלף שקל.

נועה וגנר: זה היה מקרה מיוחד, אבל היו לאחרונה פסיקות פליליות שבהן קיבלו קנסות של 40 אלף שקל, 80 אלף שקל.

נועה וגנר: לכן אנחנו חושבים שהדבר הזה מאפשר לאזן בין שני החוקים.

נועה וגנר: אני רוצה להתייחס לטענה של הגנת יתר.

נועה וגנר: אני שמעתי את הטענה הזאת נטענת גם לגבי חיילי מילואים.

נועה וגנר: צריך באמת להיזהר מהגנת יתר, אבל במקרה הזה העלאת הקנס לא היא שתגרום להגנת יתר של עובדות, אם הקנס הוא 13 אלף שקל או 60 אלף שקל – אני לא יודעת אם זה מה שיעשה את ההבדל ויגרום לאי העסקת עובדות.

נועה וגנר: לשאלת ההיתרים: הסמכות לתת היתרים נתונה לשיקול דעת השר, ובפועל מפעילה את זה הממונה על חוק עבודת נשים- -

נורית אמיתי: זאת הבעיה.

נועה וגנר: אני לא יודעת אם זאת הבעיה.

נועה וגנר: - - החוק למעשה אומר שלא יינתן היתר כאשר יש קשר בין הפיטורים להיריון, אבל בכל המרחב במקרה שאין קשר בין הפיטורים לבין ההיריון נתון לשיקול דעת הממונה, שיכולה לקבוע האם יש הצדקה או אין הצדקה; כמה תיפגע העובדת לעומת כמה ייפגע המעביד – את השיקולים האלה נתן לה החוק.

אתי לבני: כמה זמן לוקח מיום הגשת בקשה להיתר עד קבלת תשובה?

ציונה קניג: בין חודשיים לארבעה חודשים.

אתי לבני: זה לא זמן ארוך מדי?

נועה וגנר: אני חושבת שזה זמן ארוך מדי, ובמקרה זה הייתה הצעה חשובה שקבעה שלא יינתן היתר רטרואקטיבי.

נועה וגנר: אנחנו ביקשנו שאחת מהנסיבות שבהן תהיה אפשרות לתת היתר רטרואקטיבי זה כאשר החקירה והבירור של בקשת ההיתר התארכה מסיבות של עומס עבודה, למשל.

נועה וגנר: מדובר על כ- 2000 בקשות בשנה שנבדקות, הרבה יותר מהבקשות שנבדקות התעסוקה.

נועה וגנר: הדברים האלה לוקחים זמן בגלל בעיות טכניות או בעיות של בירור.

נועה וגנר: החוק חוקק באופן שלא מאפשר היתר רטרואקטיבי, ואנחנו חושבים שיש פה בעיה שצריך לטפל בה ולאפשר רטרואקטיביות במקרה שהייתה דחייה.

נועה וגנר: במקרים חריגים אנחנו מנסים לעשות פרשנות בעזרת האפשרות לפרש את הנסיבות החמורות, אבל זה במקרים שיש חריגה מאוד קשה.

נועה וגנר: יש לי עוד הערה לגבי תקופת ההעסקה הקצובה: אנחנו חושבים שצורת ההעסקה הזאת היא לפעמים פיקציה.

נועה וגנר: היא נועדה בשביל להאריך פעם אחר פעם חוזים לתקופה קצובה, ובעצם לעקוף את הוראות החוק שאוסרות על פיטורים.

נועה וגנר: לכן קבוע היום בחוק איסור קבוע שסיום חוזה עבודה לתקופה קצובה – כמוהו כפיטורים, ואנחנו חושבים שזה מאוד חשוב.

נועה וגנר: בתזכיר החוק שלנו יש ניסיון לשכלל את זה קצת, לקבוע בדיוק מתי זה ייחשב לחוזה בתקופה קצובה באמת, כשאז אולי לא יהיה איסור לפיטורים, ומתי מדובר בפעולה אוטומטית של חוזים, ניצול הפיקציה של חוזי עבודה לתקופה קצובה לשם העסקה ממושכת.

נועה וגנר: במקרים אלה אנחנו חושבים שצריך להתייחס לזה בכל דבר ועניין כמו לפיטורים.

יאירה בסוק: אני מנעמ"ת.

יאירה בסוק: אני הייתי בשבוע שעבר ורציתי שגם חברת הכנסת גמליאל תשמע את הדברים.

יאירה בסוק: יש משהו חדש שמעבידים עושים, וזה בהחלט בהמשך לדבריה של עורכת הדין אמיתי: אישה עבדה בחוזה מסוים, הודיעה שהיא בהיריון, פתאום החוזה משתנה, והיא מקבלת תאריך חדש באמצע חופשת הלידה.

יאירה בסוק: זאת שיטה מעניינת לעקוף את החוזה של תקופה קצובה.

יאירה בסוק: הם פשוט מנסים בכל מיני שיטות אחרות לפטר את העובד ולהגיד: "לא, החוזה שלא נגמר כאן".

יאירה בסוק: זה בהחלט תשובה לך- -

נורית אמיתי: זו לא תשובה לי כי מי שמעסיק את החברה הזאת זה משרדי ממשלה.

נורית אמיתי: יאירה בסוק: לא משנה, בגדול זה שיטות חדשות איך לפטר נשים בהיריון בעזרת חוזה לתקופה קצובה.

נורית אמיתי: זה ממשיך את הסיפור של אוניברסיטת תל-אביב.

נורית אמיתי: יש חוק שנקרא "מוסד חינוכי או רפואי", שאסור לנשים בהיריון מחודש מסוים לא לדווח למעביד, אם הן עובדות במוסד רפואי או במוסד חינוכי מחשש להידבקות באדמת, לדוגמה.

נורית אמיתי: אז הן חושפות את המעביד עצמו לסיכון.

גילה גמליאל: סטינו מהנושא.

נורית אמיתי: לא.

נורית אמיתי: אנחנו מיד הולכים לעונש בלי לבדוק בכלל את הרקע לקביעה אם בכלל יוטל העונש או לא.

נורית אמיתי: אנחנו שומעים שמשרד העבודה נותן אישורים ולוקח לו זמן.

נורית אמיתי: אני עברתי מדורי גיהינום רק כדי להצליח לדבר עם מי שביקשה שאני אדבר אתה; יש לי הקלטות של אנשים שיושבים במזכירות שם, והוא אומר: "אני לא פקיד שלך", וסוגר את הטלפון.

אתי לבני: זה קשור- -

נורית אמיתי: היריון הוא 9 חודשים, וההפרש בין חובת ההודעה לבין סיום ההיריון – זה אולי לא נוח לשמוע, אבל אנשים נתקלים בבעיה.

גילה גמליאל: אני מתנצלת שאני מעירה, אבל אנחנו לא בדיון כללי ופתוח שמדבר על כל המכשולים הקיימים.

גילה גמליאל: אם נפתח עכשיו דיון מעמיק אני אזכור ¾ מהדברים שנאמרו- -

נורית אמיתי: אבל אתם קובעים חוק שיגיע לבית-המשפט אחר-כך.

אתי לבני: לשופט יש עדיין שיקול דעת.

גילה גמליאל: - -כרגע מה שעולה על הפרק היא הצעת החוק שמתייחסת באופן ספציפי לחומרת העונש, ויוצאים מנקודת הנחה שמעביד פיטר את האישה בזדון, שלא כדין ועבר על החוק.

גילה גמליאל: אם עוד מישהו ירצה לדבר על הנושא נשמח לשמוע את כל הקפריזות סביב מקרים.

גילה גמליאל: אולי את נתקלת במקרה ספציפי שקומם אותך כרגע, אבל זה לא הדיון כרגע.

ציונה קניג: כיוון שאני בקשר כבר כמעט 5 שנים עם משרד התמ"ת, הדברים לא מדויקים לגמרי בעניין ההיתרים.

גילה גמליאל: זה לא הדיון.

ציונה קניג: אני חייבת את זה לרבקה מקובר.

ציונה קניג: אם רוצים להשיג את משרד התמ"ת בנושא ההיתרים, אפשר להשיג לא רק את הנשים שחוקרות, אלא גם את רבקה מקובר עצמה.

אתי לבני: זה לא דיוננו, אם הטלפון במשרד התמ"ת עונה או לא.

אתי לבני: תודה רבה.

הלית מגידו: חשוב לי להקריא, משום שהנוסח הזה נותן את התחושה כאילו מדובר על עונש אחד רק למי שעובר על הוראות סעיף 9, כלומר רק לגבי סעיף 14(א)(3), ולא כך היא.

הלית מגידו: הכוונה היא להחליף את כל הסיפא של סעיף 14(א), או במילים אחרות, שהקנס המוגדל והקיים יחול לגבי כל שלושת המקרים, כל שלוש הפְּסָקות: הן העבודה בניגוד לחוק, הן העבודה בניגוד לסעיף 26 והעבודה בניגוד לסעיף 9.

הלית מגידו: לכן אנחנו נצטרך לכתוב בנוסח: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – ענישה) התשס"ה – 2005.

הלית מגידו: תיקון 1.

הלית מגידו: בחוק עבודת נשים, התשי"ד – 1954, בסעיף קטן(א), במקום הסיפא יבוא – סעיף 14 דינו הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(3) לחוק העונשין, התשל"ז – 1977.

גילה גמליאל: מקובל על היועצים המשפטיים ועל המשרדים הממשלתיים?

קריאות: כן.

אתי לבני: הצבעה.

אתי לבני: גילה, את מצביעה בעד וגם אני.

גילה גמליאל: אתם מתאמים את הנוסח, והוא יוכל להיות מוגש כבר היום, נכון?

אתי לבני: אנחנו רוצים את זה לחוק יום האישה הבינלאומי.

גילה גמליאל: כן, אני רוצה שזה יעלה בשבוע הבא.

גילה גמליאל: אני אודה לכם מאוד.

יעל רום: אני רוצה להוסיף משהו ששמעתי אתכם אומרים וגם קראתי את זה בעבר לגבי פיטורים באוניברסיטת תל-אביב בגלל מקרים של היריון.

יעל רום: אנחנו בטכניון לפני 15 שנה העברנו החלטה שדוקטורנטיות או מסטרנטיות, ויש להן חוזה קצוב - הן צריכות לגמור את המסטר תוך 3 שנים ואת הדוקטורט תוך 5 שנים – אם הן יוצאות לחופשת לידה זמן ההיעדרות הוא זמן ההארכה לגמר הדוקטורט.

יעל רום: אין לנו עם זה שום בעיה, ואני לא יודעת למה בתל-אביב הם משתגעים.

אתי לבני: לא על זה דיברנו.

אתי לבני: תודה רבה לכולם.