הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 111, 2004-06-29 11:00

גילה גמליאל: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

גילה גמליאל: נפגשתי בעניין סוגיית קידום סרטי יוצרות בישראל, והעליתי רעיון לקדם הנושא בוועדה לאור העובדה שלדעתי, לא מספיק נגענו בקידום הנושא הזה בכל מה שקשור לייצוג נשים.

גילה גמליאל: אעביר לך את הבמה.

גילה גמליאל: תציגי את הפגישה שהיתה לנו ואת כיווני החשיבה, ומכאן נראה איך נתקדם.

גילה גמליאל: נעמה אורפז: הקמנו עמותת נשים לצורך קידום סרטי נשים.

גילה גמליאל: הפרוייקט הראשון שאנו יוזמות הוא פסטיבל נשים שייערך בחודש ספטמבר.

גילה גמליאל: אני אשמח שענת תמשיך לדבר.

גילה גמליאל: הפסטיבל ייערך בין ה-9 ל-11 בספטמבר.

גילה גמליאל: פנינו אל משרד השרה, אף אחד לא טרח לחזור.

גילה גמליאל: שלחנו פקס שבו יידענו על הפסטיבל וביקשנו פגישה מזמן, לפני חודשיים.

מיכל כפרי: אני לא חושבת שבשביל ליידע על פסטיבל צריך פגישה.

מיכל כפרי: אני מוכנה ליזום פגישה בין צח גרניט, יועץ התרבות של השרה, ולא צריך פגישה עם השרה בשביל זה.

גילה גמליאל: תתקיים פגישה בנושא בין מיכל כפרי ויועץ השרה לענייני תרבות ומנהלות הפסטיבל.

גילה גמליאל: נמשיך.

ענת שפרלינג: העמותה קמה באפריל השנה, באביב, ונקראת נשים בתמונה, לקידום סרטי נשים בישראל.

ענת שפרלינג: הרצון שלנו הוא לבסס את המעמד של יצירה נשית בארץ ולהפיץ את הבשורה שלנו בעולם.

ענת שפרלינג: יש לנו יוצרות מעולות, משובחות ביותר, יש כאן עשייה מצוינת, אך היא עדיין מינורית.

ענת שפרלינג: בשנים האחרונות יותר ויותר נשים מקבלות תיעודי, זה כמעט הגיע למצב שזה שווה, אבל בדרמות ובעלילתי הייצוג הוא מינימלי או לא קיים בכלל.

ענת שפרלינג: נעמה ואני שבאות מתחום הטלוויזיה והקולנוע מודעות לכך.

ענת שפרלינג: אני, שסיימתי את הלימודים באוניברסיטת ת"א בשנת 95', יחד אתי סיימו הבמאי של "חתונה מאוחרת" ו"מתנה משמים", דובר קוסשווילי, שי כנות, במאי דרמות, אופיר בביוף, תסריטאי ידוע מאוד, יפעת קדר, שעשתה סרט תיעודי על אמירה הס ונסיתה בשנים האחרונות להגיש כמה פעמים הצעות לסרטים עלילתיים ולא הצליחה להתקדם עם זה.

ענת שפרלינג: התחלנו לחקור למה נשים לא עושות סרטים, הרי אי אפשר להאשים בזה את הקרנות, יש שם לקטוריות עם לקטורים.

מיכל כפרי: זה שיושבות נשים, לא אומר שתתמוכנה.

מיכל כפרי: זה צעד טוב, אך זה לא אומר איזה נשים וכמה, באופן יחסי.

ענת שפרלינג: יש בעיה מבחינתנו, אנו רוצות להציף אותה.

ענת שפרלינג: זה היה הדבר הראשון מבחינתנו, לכן גם הקמנו את העמותה ואנו מייסדות את הפסטיבל.

ענת שפרלינג: הדבר שפנינו אליו גם לצורך הוועדה הזאת הוא לקבץ מספר נתונים בקרן הקולנוע הישראלי שתומכת בסרטים עלילתיים.

ענת שפרלינג: קרן יהושע-רבינוביץ - אין לנו אף נתון, אין להם אתר והם לא העבירו אלינו נתונים, הקרן לעידוד הפקות מקור בכבלים של גדעון גנני ועוד 5 קרנות חשובות.

ענת שפרלינג: סיגל תגיד את הנתונים, כי היא ריכזה אותם.

סיגל וענונו-גדיש: בתחום הסרטים העלילתיים והדרמות, מי שיש לו כמעט מונופול זה קרן הקולנוע הישראלי.

סיגל וענונו-גדיש: אני רוצה לסייג את הדברים שלנו, אנו אספנו נתונים מהאתרים של הקרנות, זה לא מחקר, לא חקרנו את זה, לא פירשנו את זה, לא ביקשנו.

סיגל וענונו-גדיש: אספנו מדגמים.

סיגל וענונו-גדיש: גם אין מחקר בנושא הזה.

ענת שפרלינג: יש דוקטורט באנגליה בפעם הראשונה על יצירה נשית בישראל, גבי גולד.

ענת שפרלינג: זאת פעם ראשונה שמישהי מרכזת את הנתונים האלה.

סיגל וענונו-גדיש: בין 99' ל-2002, 2003 עוד לא רוכזו הנתונים, מתוך 25 סרטים שנתמכו על ידי קרן הקולנוע הישראלי סרט אחד בוים על ידי אישה, חצוצרה בוואדי.

גילה גמליאל: קיבלתי פה פירוט הבוקר – התנצלו ממשרד התקשורת, יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולווין, הוא משבח את הפעילות של הנשים.

גילה גמליאל: הוא נותן פירוט: נשים יוצרות ביימו או כתבו את התסריטים במספר נכבד של הפקות מקור שהופקו ושודרו במהלך השנתיים האחרונות בגופים המשדרים.

גילה גמליאל: ..

גילה גמליאל: מקרב הבמאיות ניתן למצוא את.

גילה גמליאל: .. בקיצור, הוא מונה פה את כל השמות של כולן.

סיגל וענונו-גדיש: 7 מתוך 100.

אילאיל אלכסנדר: חלק מהם זה סרט יחיד.

גילה גמליאל: קוראת סעיף 4.

גילה גמליאל: כבר יש הכרה שצריך היה להיות, התקדמנו שלב.

מיכל כפרי: בדרך כלל לא מוכנים לכתוב.

גילה גמליאל: קוראת סעיפים 5 ו-7.

גילה גמליאל: אני אוהבת שבסופה של ישיבה יוצאים תוצרים, זאת המטרה.

גילה גמליאל: אמרנו לגבי הפסטיבל באופן ספציפי, תתקיים ישיבה, ואני סומכת על מיכל כפרי, יועצת שרת החינוך, התרבות והספורט לקידום מעמד האישה, שתיתן כל מה שצריך ביחד עם יועץ התרבות כדי לקדם העניין.

גילה גמליאל: זה העניין הנקודתי.

גילה גמליאל: מה שצריך לעשות כרגע זה קודם כל יוזמה ברוכה מצדכן, שיזמתן משהו לא קיים, ואתן מציפות בעיה בתחום, שלאו דווקא נוגעים ביום-יום.

גילה גמליאל: אני שנה ו-4 חודשים בתפקיד, לא נתקלתי עדיין בנושא.

גילה גמליאל: מנהלת הוועדה תבדוק היסטורית, אני לא בטוחה שנגעו בו בכלל, כך שיש לו כבר חשיבות עליונה.

גילה גמליאל: לכן ברגע שהיא דיברה אתי, זיהיתי את הבעייתיות.

גילה גמליאל: בגלל זה זיהיתי את החשיבות קודם כל להציף הנושא, יש פה חשיבות עליונה, קודם כל להעלות את הנושא לסדר היום, וביחד לבחון גם את הכיוונים שצריך גם כדי לסייע לכן בגיבוש כל הדברים שאתן מדברות עליו, אבל ודאי לנסות לפתור את הבעיה.

גילה גמליאל: דוגמאות על קצה המזלג; בכל מה שקשור לספורט, שדיברנו על זה לפני הישיבה, זיהינו מצוקה מאוד גדולה בייצוג נשים בהנהלות ואיגודי הספורט.

גילה גמליאל: כאן שינינו את החוקה, כי כאן הבנו שהבעייתיות היא בהיבט החוקי.

גילה גמליאל: לא שזה יפתור את כל הבעיות, כמו שהיא אמרה, לא משנה אם יש אישה, אם היא לא תפעל למען הנשים, אבל אין ספק שזה צעד אחד קדימה ברגע שיש ייצוג הנשים, כשהן נמצאות אפשר תמיד לקדם את העניינים יותר טוב.

גילה גמליאל: מה שצריך עכשיו לעשות זה פשוט לבחון את כל העניין בהיבט של איך אפשר לקדם, מדוע הנשים לא נמצאות שם.

גילה גמליאל: אתן אלף דוגמאות להבנה, עובדים קשה כדי להבין מה מקור הבעיה.

גילה גמליאל: אם נבין את זה, למשל, במשרדים ממשלתיים – בדקתי מדוע יש בעיה בייצוג הולם של נשים - כשבדקתי בעבודה יסודית מה הבעיה, מסתבר שבכל המכרזים נשים לא הגישו מועמדות.

גילה גמליאל: לאור זה יצרו תקדימים שוועדות מכרזים מחויבות לחפש מועמדות למכרז, כי בזה שפוטרים עצמם בכך שלא היתה מועמדת, זה לא נותן להם את התשובה לעצם זה שמלכתחילה לא היתה אישה במכרז.

גילה גמליאל: אלה דברים בנושא הזה של קידום סרטי יוצרות, זה משהו שצריך לפתח אותו ולראות מאיפה נובעות הבעיות.

גילה גמליאל: אז יהיה לנו הרבה יותר קל גם למצוא פתרונות.

גילה גמליאל: אי אפשר לא לעשות את זה ביחד, כי הידע נמצא אצלכם יותר מאשר אצלנו.

גילה גמליאל: את המשוב צריך לקבל מהשטח, ממה שאתן עוברות ביום יום, מאיפה זה נובע, כפי שמנית לנו סדרה שלמה של בוגרי שנה מסוימת, הגברים מככבים, מה קורה שם בדרך לנשים שכן מנסות?

ענת שפרלינג: יותר נשים מסיימות כסטודנטיות, אבל אחר כך נעלמות.

גילה גמליאל: 60% סטודנטיות, 10% - פרופסורה.

מיכל כפרי: בטכניון פחות.

מיכל כפרי: 10% במקרה הטוב.

אילאיל אלכסנדר: אני מפורום היוצרים הדוקומנטריים, ומדברת פה בשם כל האיגודים של היוצרים.

אילאיל אלכסנדר: אענה למה שקשור אלייך, לפי מודלים שקיימים בארצות הברית, שבמובן הזה לפחות במסגרות הם מנסים להיות יותר מתקדמים, במה שקשור לקולנוע – זה דרך שעסוקה בייצור.

אילאיל אלכסנדר: הנשים מיוצגות שם.

אילאיל אלכסנדר: מדהים גם לראות כמה נשים יוצרות, מעט עוסקות בגיבורות נשים.

אילאיל אלכסנדר: השוביניזם מתחיל אצלנו.

אילאיל אלכסנדר: עניינית, מאוד קל לזהות – יש חוק הקולנוע, ויש מועצת קולנוע, ואפשר גם שם לבדוק.

אילאיל אלכסנדר: אם היינו מצליחים – לא הגיעו לזה גברים, אף יו"ר של קרן ציבורית לא הגיעו, הם גברים.

דלית אזולאי: מר דוד פישר הודיע שיגיע.

דלית אזולאי: אילאיל אלכסנדר: וזה גם לא מפליא שלא הגיע בסוף.

דלית אזולאי: בעיניי, יש שתי הנהלות שצריך לטפל בהן, אם אנו רוצים לעבוד בצורה נקודתית; אחת היא הנהלת מועצת הקולנוע, שקובעת את הקריטריונים, שם יש חברת הנהלה, אחת מתוך עשרה, ואחת שרגילה לעבוד בעולם גברי.

דלית אזולאי: היא הובאה על ידי מישהו אחר.

גילה גמליאל: איך נבחרות המועצות?

תמר גרוס: השרה ממנה.

מיכל כפרי: מתי נגמרו המינויים?

גילה גמליאל: מה שעלול להיות – הקדנציה של השרה מסתיימת לפי הקדנציה של המועצה.

מיכל כפרי: וקיבלנו את זה רק לפני שנה וחצי.

גילה גמליאל: משרד התרבות יבדוק מתי המינוי של המועצה מסתיימת, במידה וייפתח – השרה תדאג.

מיכל כפרי: היה לנו את זה במועצה להסדר הימורים בספורט.

מיכל כפרי: הספורט בא אלינו לפני שנה וחצי.

מיכל כפרי: כשקיבלנו את הספורט אני הסתכלתי על הרשימה.

גילה גמליאל: היא דיברה אתי על פסטיבל, ואני ראיתי הנושא עצמו.

מיכל כפרי: הלכתי להסתכל.

מיכל כפרי: מטבע הדברים, מרגע שנגמרת קדנציה של גבר, בלי שמות, ממנים.

מיכל כפרי: מצד שני המינויים תמיד מתחלפים, כל הזמן.

מיכל כפרי: לכן כשרביבי היה בוועדת שרים לקידום מעמד האישה ביום ראשון לפני שבועיים, הא גם דיבר על זה – המספרים היום נעים בין 32 ל-37, כי המינויים לא מסתיימים.

רבקה שקד: המועצה הזאת לא דרך רביבי.

מיכל כפרי: היו המון מינויים – הייתי צריכה לחכות עד 2004.

מיכל כפרי: אין לשרה כל המינויים, חלק בא מהתאחדויות הספורט, אין סיכוי לנשים.

מיכל כפרי: לימור יכולה ללכת על מינויי משרד החינוך.

מיכל כפרי: אנחנו החלפנו את כולם בנשים, כלומר שלושה מינויים שיכולנו לעשות.

מיכל כפרי: אישה רביעית תקועה, אני מקווה שישתחרר, כי רביבי רוצה ערבים.

גילה גמליאל: תדאגי לאישה ערבייה.

מיכל כפרי: זה לא פשוט.

מיכל כפרי: הוא עיכב לנו איזה מינוי שבא למכללות.

מיכל כפרי: יש גם שניים לשר האוצר.

מיכל כפרי: יותר מאשר לפנות אליו כשרה, היא לא יכולה לכפות עליו למנות.

מיכל כפרי: היא יכולה להגיד: משני מקומות תדאג שאחד יהיה נשים.

גילה גמליאל: זה מאוד משפיע, כי יו"ר אגודת ידידות ברזיל ישראל, למשל, השר בעקבות פנייתי מינה שגרירה ולא שגריר בחילופים.

גילה גמליאל: לפעמים זה לא יושב להם במודעות בכלל.

מיכל כפרי: אני בטוחה שבמועצת הקולנוע יושבים כל מיני גופים ששולחים מישהי או מישהו, ולהם אפשר להאיר עיניהם, לא לכפות עליהם.

אילאיל אלכסנדר: אני רוצה לעבור לסוגייה שקשורה להנהלת המועצה.

אילאיל אלכסנדר: גם מהצד שלנו צריכות לצאת פניות לאיגודים ולגורמים הממליצים, אולי מהוועדה הזאת צריכה לצאת המלצה לכל רשימת הגורמים שצריכים לתת המלצות לחברי מועצה ציבורית.

מיכל כפרי: אם אתן רוב, למה אתן לא מתמודדות?

ענת שפרלינג: הנשים הן לא רוב בשום מקום.

אילאיל אלכסנדר: שנית, סוג הגורם הבא שהוא מאוד משפיע, המועצה היא זאת שנותנת את הניקוד, אגב, גם לקרנות שמחלקות את הכסף הציבורי.

אילאיל אלכסנדר: בקרנות, פעם אחת בהיסטוריה עשרות השנים שיש קולנוע, היתה אישה, וכמובן, כל הגברים מתלוננים על כך שהיא לא תיפקדה כראוי, כי היתה אישה.

אילאיל אלכסנדר: גם בהנהלות הציבוריות עצמן של הקרנות כמעט אין נשים.

ענת שפרלינג: וגם אין תחלופה.

ענת שפרלינג: גדעון גנני מכהן שם המון שנים, ולא מפנים את הכיסא.

ענת שפרלינג: למעלה מעשור.

גילה גמליאל: לדוד פישר יש פנצ'ר.

מיכל כפרי: לכל גוף כזה יש תקנונים.

מיכל כפרי: תקנונים זה דבר שניתן לשנות.

מיכל כפרי: תקנון זה כלי מאוד חשוב.

מיכל כפרי: אני מציעה לכן עצה ידידותית – למצוא לתקנונים ולחבור למשפטנית שאתן מכירות.

גילה גמליאל: אפשר לשלב עם השדולה.

מיכל כפרי: תשמחנה, לדעתי, לתת לכם שתיעזרנה ביועצת המשפטית.

מיכל כפרי: בספורט אני מאוד מעורבת, אנו עובדות המון עם אורנה לין, עם דפנה לנג, ומאחורי הקלעים הן עושות את העבודה הכי טובה.

מיכל כפרי: אם צריך, הן גם מגישות בג"ץ.

מיכל כפרי: אני לא אומרת שזה נדרש, אבל שינוי תקנון זה בידיים שלכן.

רבקה שקד: איך נקבעים התקנונים של האיגודים האלה?

גילה גמליאל: יש בורות בידיעה.

גילה גמליאל: לדעתי, אתן צריכות לשלב זרועות עם אחד מארגוני הנשים.

גילה גמליאל: אני ממליצה עם שדולת הנשים בנקודה זאת, כי אז יהיה לכם הבסיס של כל מה שקשור לייעוץ משפטי וידע וניסיון לגבי מה קורה בעולם וכל שאר הדברים מסביב.

גילה גמליאל: שנית, לנסות לתרגם את זה, שנראה איפה נקודת ההשקה, אם זה מצריך חקיקה, שינויים שמעבר, אז באמת יהיה ניתן לשלב כל הזרועות כדי להעביר פה איזה שינוי דרמטי, ולא לטפל נקודתית, כי נקודתית אנו יכולים לטפל.

גילה גמליאל: נושא הפסטיבל, אני רגועה, כי מיכל בתמונה, ואתן תקבלו את הסיוע.

גילה גמליאל: אם רוצים יותר מזה, צריך להגיע לנקודה, מאיפה זה מתחיל.

גילה גמליאל: לבחון את התקנונים, האם יש חברות באגד, אנו נתקלנו לפני שבוע בדיון שבתקנון כתוב שמניות של אגד יכולות לעבור רק לבנים וחתנים.

גילה גמליאל: מתוך 2,400 חברים אין חברות, במקרה, כי לא יצא.

גילה גמליאל: אמרתי לו: 3 חודשים לתקן את התקנון.

ענת שפרלינג: מעבר למי שאחראי, מועצת הקולנוע, הקרנות וכו', יש הצד השני – למה נשים לא עושות סרטים.

ענת שפרלינג: אם אנו נאפשר להן, האם הן באמת תגשנה יותר הצעות, ולמה זה לא קורה כבר עכשיו?

ענת שפרלינג: הרי יש נשים שסיימו בתי ספר לקולנוע.

קריאה: הרוב דוקומנטרי.

אילאיל אלכסנדר: טרנד עולמי.

ענת שפרלינג: ביררתי את זה בכמה אספקטים.

ענת שפרלינג: האספקט הראשון היה, למשל, בשיחות עם ג'ולי שלז, שהיא אחת הנשים היחידות שעושות פה סרטים עלילתיים.

ענת שפרלינג: היא אמרה לי דבר נורא פשוט: מעט מאוד נשים מגישות, זאת עובדה, אני אומרת את זה בתור לקטורית.

ענת שפרלינג: שנית, סדרי העדיפויות במדינת ישראל הם משפחה, ילדים, קולנוע.

ענת שפרלינג: בסדרי עדיפויות כאלה אי אפשר לעשות סרטים עלילתיים.

ענת שפרלינג: חייב להיות שינוי.

ענת שפרלינג: אחרי שהיא אמרה לי את זה, אמרתי: לא יכול להיות.

רבקה שקד: מאוד תובעני לעשות סרט.

גילה גמליאל: מאוד תובעני להיות בפוליטיקה, להיות עם קריירה.

נעמה פריזנט-אורפז: להפיק סרט feature, העלות שלו היא כל כך גבוהה, שבגלל הפחד לקחת סיכון כשיש משפחה וילדים – לא עושים זאת.

ענת שפרלינג: ג'ולי נתנה עוד סיבה מעבר לסדרי העדיפויות.

ענת שפרלינג: היא אמרה שאיפה שיש כסף גדול, אין נשים.

ענת שפרלינג: זה קורה בעסקים, זה קורה בהרבה מקומות.

ענת שפרלינג: פיצ'ר זה כסף גדול מאוד.

ענת שפרלינג: אין שם נשים, יש שלוש.

ענת שפרלינג: אני בודקת מה קורה בעולם מבחינת עידוד נשים.

ענת שפרלינג: הרבה מאוד מדינות שמו לב שאין שוויון, ודאגו להתחיל לקדם את זה לפני כמעט עשור.

ענת שפרלינג: הבולטות שבהן הן אוסטרליה, קנדה וקוריאה.

ענת שפרלינג: יש קטלוג, גוף שקם לעודד נשים.

ענת שפרלינג: פגשנו את מנהלת פסטיבל קוריאה שגם הקימה את הגוף שהוא כמו מקביל של נעמ"ת, שמתוכו צמח הפסטיבל.

ענת שפרלינג: יש שם עידוד.

ענת שפרלינג: הן בדקו לעומק למה נשים לא עושות סרטים, וגילו שהעדיפות הראשונה של נשים זה משפחה וילדים.

ענת שפרלינג: כדי לשנות את זה ולעזור לנשים לעשות סרטים עלילתיים, הם ייסדו, בעקבות מחקר חברתי שהם הזמינו, גוף שמטפל בילדים של יוצרות.

ענת שפרלינג: הם פתרו את הבעיה.

ענת שפרלינג: יש 20 פיצ'רים בקוריאה השנה על ידי נשים, שאני מקווה ש-4 מתוכם יגיעו לפסטיבל.

ענת שפרלינג: הם זכו ומסתובבים בעולם.

ענת שפרלינג: החוברת הזאת מראה את התוצרים מ-2002, יש כאן עשרות סרטים רק של נשים מקוריאה.

אילאיל אלכסנדר: אני מאמינה בגלל שנשים נבהלות מכסף גדול והתחרות מול גברים, שיש להם הרבה יותר קשרים וגב – יש קרן שמראש מגישים אליה רק נשים, ואז ההסתכלות אחרת.

אילאיל אלכסנדר: זאת מטרה שצריכה להיות לנו.

אילאיל אלכסנדר: זה ברמת הפרקטיות; אחת, זה קרן נשים.

גילה גמליאל: שרת התרבות צריכה לקדם זאת.

גילה גמליאל: אנו פונות לשרת התרבות שלנו שתבחן את הנושא של קרן מיוחדת לנשים.

מיכל כפרי: אני חושבת שזה לא עניין שהוא דעה פוליטית, אז כאזרחית במדינה, אני לא מדברת מתוקף התפקיד שלי, אני חושבת שחשוב היה שבמדינת ישראל תהיינה נשים יוצרות דווקא בשביל התדמית.

מיכל כפרי: הייתי בכנס לפני שנה.

מיכל כפרי: כאשר את מציגה פן של מה שעושים פה, מסתכלים.

מיכל כפרי: גם חלק גדול מהסרטים העלילתיים שעשו בהיי-לייטס, כמעט לא מזדמן לי לראות קולנוע, זה על מלחמות ועל היחסים בתוך המלחמות.

מיכל כפרי: פה ושם יש דברים חריגים, אך אין כמעט הקול שלנו.

מיכל כפרי: ההאדרה היא במובן של סדר היום שחשוב לנשים.

אילאיל אלכסנדר: גם לא גיבורות נשיות.

מיכל כפרי: זה דבר שלי כאישה שחיה כאן

מיכל כפרי: מאוד מפריע, הייתי רוצה שסדר היום שלי יהיה, והייתי רוצה להראות בחוץ שלנו יש מעבר לסיטואציות הפוליטיות- -

שרון שביט: עם כסף מנצחים, אין מה לעשות.

שרון שביט: אם תסתכלו היום בקרנות, מועצת הקולנוע – מונה – זה האנשים ששולטים בכסף של התעשייה.

שרון שביט: בהמשך למה שאילאיל אמרה, צריך להקים קרן של נשים בנושאים נשיים כדי שלא יגידו שאנחנו סוגרות לעצמנו.

גילה גמליאל: אנו פונות לשרה בדרישה לנושא הזה.

גילה גמליאל: על מנת שתהיה העדפה מתקנת בעניין הזה, יש חשיבות עליונה לעצם הקמת הקרן, וזה יועבר לשאר הגורמים.

תמר גרוס: להמשיך את קו המחשבה של שרון אני רוצה לספר שענת צוריה, שזכתה בפסטיבלים רבים בעולם עם הסרט "טהורה", טוענת גם בסרט ההמשך שהיא עושה עכשיו, שכל פעם היא נתקלת בחומה בצורה של לקטורים גברים, שלא מעניין אותם, והיא לא מצליחה לשכנע, והיא נופלת לבורות שבהם התחילה.

נעמה פריזנט-אורפז: בבתי ספר באר לקולנוע יש שתי נשים מנהלות; אחת ממעלה אחת מטייבה.

נעמה פריזנט-אורפז: דיברתי אתה השבוע, יש לה 25 בנות שהולכות לגמור בשנה הבאה את הלימודים, היא הקימה את בית-הספר, הן יהיו טכנאיות תקשורת, הנדסאיות וכו'.

נעמה פריזנט-אורפז: דווקא במגזרים היותר שמרנים, זה מאוד מעניין.

גילה גמליאל: ב-26.7 אנו מקיימים פה ישיבה של הוועדה עם הקרנת סרט שהכינה יוצרת סרטים בנושא מסורבות גט – ענת צוריה.

גילה גמליאל: היא מדהימה.

גילה גמליאל: היתה לי אתה פגישה.

גילה גמליאל: חובה לאור זה ששינינו את החוק לזרוק את הגברים 14 יום לצינוק.

גילה גמליאל: יש בעייתיות יותר גדולה, בכל מה שקשור למסורבות גט.

גילה גמליאל: הגענו לנקודה, נופל האסימון איפה יכולה להיות התשובה לכל הבעיות האלה.

גילה גמליאל: הגענו למסקנה שצריך לעשות הפרדה בין העניין הכספי לנושא של הגט.

גילה גמליאל: אם תהיה הגבלה מבחינה משפטית, גם אם הזוג עוד לא התגרש, לסיים ההתקשרות מבחינת הממון, אז גברים לא יכולים לנצל את הנשים 'עד שלא תביאי לי את הדירה, תביאי לי את העסק'.

גילה גמליאל: העניין של הממון יסתיים כעבור פרק זמן סביר, שנה, זה המון זמן, ואז ניתן יהיה לתרגם את זה.

גילה גמליאל: עכשיו אנו גם מתחילים לקדם את זה בהליך חקיקתי.

גילה גמליאל: עד שמנסים להגיע – מה יכול להיות הפתרון.

גילה גמליאל: מבחינה דתית, הוא יכול לצעוק עד מחר מגורשת, מבחינת ההלכה היא לא תהיה מגורשת בכל מקרה.

גילה גמליאל: זה עלול ליצור בעיות יותר גרועות.

גילה גמליאל: בעניין הזה זה יכול ליצור פתרונות להרבה בעיות שקיימות פה.

גילה גמליאל: אתן מוזמנות לקחת חלק באותו יום – זה יהיה מאוד מרתק, באודיטוריום.

גילה גמליאל: למי שפונה מבחינתה ורוצה לקדם דברים, יש לכם פה במה טובה להמשיך עם זה קדימה.

גילה גמליאל: אבל זה לא מספיק, זה על קצה המזלג.

גילה גמליאל: זאת ישיבה ראשונה מבחינתי.

גילה גמליאל: אנו מציפות את הדברים, אני מאמינה שעוד כמה ישיבות נגיע גם לנקודה עצמה, כי נצטרך כל פעם להשתכלל.

גילה גמליאל: הממ"מ - אפנה אליהם כדי שיעשו את כל הבדיקות, התקנונים, וירכזו את החומר.

גילה גמליאל: הבעיה היא יסודית.

גילה גמליאל: צריכים להגיע לשורש הבעיה.

גילה גמליאל: יש עוד משהו שאתן רוצות להציג היום בישיבה הזאת, להעלות מעבר לדברים שדיברנו?

גילה גמליאל: אולי הדסה יתנו קרן למען היוצרות?

קרוליינה אייזן: אוכל להעלות את זה בישיבה.

אילאיל אלכסנדר: יש לי עוד רעיון שתעלי, שאנו צריכים בדיוק גוף כמוכם שיתמוך בזה.

ענת שפרלינג: לא רצו לתמוך בנו.

קרוליינה אייזן: הגוף עובד בעיקר על קידום בריאות האישה.

מיכל כפרי: אי אפשר לכפות על היוצרות, אבל אין זווית שאי אפשר לחבור.

מיכל כפרי: נשות הדסה מאוד מעורבות בנושא של סרטן שד, יש הרבה דברים שנוגעים רק לנו.

גילה גמליאל: אני מציעה שבכל סרט או יצירה שנשים תראינה לנכון שיש פן של בריאות האישה, יש מקום שתשקלו לתמוך ביצירה כזאת?

קרוליינה אייזן: אביא את זה לישיבת המועצה הארצית.

ענת שפרלינג: מבחינתנו, מה שמדבר כדי שנשים יעשו סרטים זה כסף.

ענת שפרלינג: אנו התחלנו להקים את הקרן הזאת כדי שנשים בלבד תוכלנה לפנות אליה ולקבל כסף מדי שנה, בין אם זה יגרום להן לשבת לכתוב פיצ'ר ובין אם זה יגרום להן לעשות עוד סרט תיעודי.

ענת שפרלינג: עצם העובדה שיעשו עוד דברים, זה הצעד הראשון קדימה.

ענת שפרלינג: דבר נוסף; הפסטיבל הקרוב של נשים בתמונה – מדברים על גיבורות נשים – הוא נעשה על-ידי נשים ועוסק רק בגיבורות נשים.

מיכל כפרי: אפשר לשמוע כמה מילים עליו?

נעמה פריזנט-אורפז: הפסטיבל יהיה בין ה-9 ל-11 בספטמבר ברחובות.

נעמה פריזנט-אורפז: ערב הפתיחה במכון וייצמן, שם תהיה הקרנת הבכורה של סרט.

נעמה פריזנט-אורפז: הקרנות יהיו במתחם קולנוע חן ברחובות, בשישי ושבת יהיו בין 20-25 סרטים, יהיו שני פנלים שידונו חלקם על נושא הסרטים, פאנל אחד יהיה מורחב יותר, וידון יותר בענייני נשים.

ענת שפרלינג: הולכת להיות תוכנית ישראלית מעורבת, שהיא התוכנית היחידה שתקבל פרס השנה כדי לעודד יוצרת לשבת.

ענת שפרלינג: מבחינתנו, יכולים להיות מסרטים ניסיוניים של 5 שניות עד סרטי עלילה של שעה וחצי.

ענת שפרלינג: אכפת לנו איך היא כיוצרת, לא איך היא מבטאת את עצמה.

ענת שפרלינג: הפרס הכספי, יחסית גדול, יגרום למישהי מהיוצרות שתשתתפנה - אנו רוצות לחשוף את הקהל הישראלי ליצירה נשית.

ענת שפרלינג: אנו יחסית בדרום, אז אנו פועלות שם.

ענת שפרלינג: זה מוקרן בחיפה, בתל אביב, בירושלים, וברחובות זה יוקרן גם, ואולי גם בשדרות אחר כך.

ענת שפרלינג: זה לגבי התוכנית הישראלית.

ענת שפרלינג: מעבר לזה יש תוכנית של ארגון women make movies, ארגון ההפצה הגדול בארצות הברית להפצת סרטי נשים, נותן לנו השנה בערך 5 סרטים מדוברים וחשובים, תוכנית אנימציה כפי שהיתה בפסטיבל סרטי הנשים בסאול השנה, סרטי נשים מדהימים של אנימציה מכל העולם בטכניקות שונות שעוסקים בנשים, וכנראה, גם ספיישל מיוחד בקוריאה בעקבות זה, שיביא נקודות מבט קצת אחרות על העשייה וסרטים מכל העולם.

מיכל כפרי: יש אורחות מחו"ל?

ענת שפרלינג: תהיינה, זה עוד לא סגור.

ענת שפרלינג: גם תגענה הרבה במאיות.

גילה גמליאל: השרה חייבת להיות.

מיכל כפרי: אני אחזור למשרד, ואגיד.

גילה גמליאל: היא צריכה לתת חסות וכסף.

אילאיל אלכסנדר: הפסטיבל נשמע מדהים.

אילאיל אלכסנדר: יש בארצות הברית פרס כדי לתקן ייצוג – image award, שמחולק בהוליווד.

אילאיל אלכסנדר: רעיון הפרס – הם עושים את זה גם לנשים, גם אפרו-אמריקניים, לכל מיני מיעוטים שסובלים מאפליה, וזה נותן פרס שאנו יכולים לעשות את זה סוג של פרס שמתקן את הייצוג האישה על המסך.

אילאיל אלכסנדר: זה סוג של פרס שמעודד – אם בדרך כלל הייצוגים של נשים בסרטי גברים זה נורא, האשה היא הפקידה הקטנה, הרעיון הוא לתת פרס לסרט שבו האישה ניהלה קריירה ופעלה ציבורית מאוד.

אילאיל אלכסנדר: התקשרתי אתמול למפיקה השותפה שלי בארצות הברית, לשאול אותה מה עושים בתחום הנשים בארצות הברית, והיא אמרה שזה מה שהם עושים, כי אי אפשר לדבר רק על נשים יוצרות, אלא גם על איך נשים מיוצגות על המסך.

אילאיל אלכסנדר: אם יהיו המשך דיונים, צריך לחשוב איך לעזור לייצוג של נשים על המסך.

אילאיל אלכסנדר: כי קרן של נשים שתתעסק בזה זה צעד, אבל צריך לחשוב מעבר לזה.

אילאיל אלכסנדר: סוג של פרס כזה הוא אופציה.

אילאיל אלכסנדר: צריך לחשוב איך לעשות את זה נכון.

אילאיל אלכסנדר: מבחינתנו, חשוב לנו לשלוח את הנשים מהארץ לכמה שיותר סדנאות של בימוי, של עשייה, שתתקדמנה.

אילאיל אלכסנדר: זה גם משהו שקורה בקוריאה, ואין כל כך אפשרות בארץ.

אילאיל אלכסנדר: מדי פעם מגיעים אלינו אורחים שמעבירים סדנאות, אבל אין לנו את המימון הזה שמוציא מכאן יוצרות.

מיכל כפרי: מי שמנהלת הבריטיש קונסול בירושלים, קרן סקיל, היא נהדרת, הם עושים המון.

מיכל כפרי: הלכתי לחנוכת הבניין החדש.

מיכל כפרי: הם, למשל, לפני שנים הביאו מומחית על הלייבור.

מיכל כפרי: לדעתי, אתם צריכים לשבת עם קרן.

מיכל כפרי: בארץ הם משקיעים בספורט, בקבוצות ערביות בצפון, אתן צריכות לשבת אתה, לבקש פגישה.

מיכל כפרי: יש ספרייה.

מיכל כפרי: קרן מאוד מעורבת בשדולת הנשים.

מיכל כפרי: הם גם שולחים.

מיכל כפרי: הם נותנים מלגות לנסוע לחו"ל - לא הרבה, אבל נותנים.

גילה גמליאל: קודם כל, תודה רבה לכן.

רבקה שקד: הנושא הזה נדון הרבה גם ברמה אקדמית, ויש גם כוחות של נשים באקדמיה – אורלי לובין ואחרות.

רבקה שקד: בתוך הפסטיבל גם ללמוד את זה, לא כהוראה בקולנוע אלא מבחינת החשיבה הפמיניסטית, בעיקר לגבי הנושאים, איך האישה מיוצגת.

אילאיל אלכסנדר: אין מספיק משאבים לפרסום.

אילאיל אלכסנדר: אני עשיתי סרט מקביל למישהו שעשה סרט באותו נושא, ואין מה להשוות בין החשיפה שלו, שהתעסק בגיבורים גברים, הומואים דתיים, ואני עסקתי בנשים דתיות.

אילאיל אלכסנדר: במסגרות המקצועיות היה לי ייצוג מצוין, אבל לא מבחינת חשיפה פרסומית.

גילה גמליאל: גם הפן של פרסום, גם מבחינת פוליטיקה יש בעיה.

גילה גמליאל: זאת ישיבה ראשונה בנושא.

גילה גמליאל: אתי לבני שתחליף אותי אחרי הפגרה – אני אעביר אליה את הנושא.

גילה גמליאל: מבחינת הפסטיבל, יש פנייה מצד הוועדה שהשרה תיתן את הייצוג מצדה לפסטיבל.

גילה גמליאל: זה יכול לתת ערך מוסף ולשדרג את עצם העניין.

גילה גמליאל: תהיה גם פגישה בין יועץ התרבות של השרה, ולא מוותרים על מיכל כפרי, שהיא יועצת לקידום מעמד האישה אצל השרה.

ענת שפרלינג: למה יהודית פלוטקין לא כאן, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה?

גילה גמליאל: אני טענתי שצריך להיות משרד לקידום מעמד האישה.

גילה גמליאל: בנוסף, הוועדה פונה למשרד התרבות על מנת לבדוק מתי מסתיימים כל המינויים של מועצת הקולנוע וכל הנהלות הקרנות.

גילה גמליאל: השרה תדאג למינויים שלה.

גילה גמליאל: תבדקו איפה ניתן לשדרג מינויים.

גילה גמליאל: לגבי ארגוני הנשים, הוועדה תסייע בידיכן ליצור את הכישורים גם עם כל ארגוני הנשים הרלוונטיים כולל המועצה הבריטית לנשים, ואז נוכל לסייע בהיבט הזה לכל שאר הדברים.

גילה גמליאל: אנו פונים לשרת החינוך על מנת שתבחן הקמה של קרן מיוחדת לנשים יוצרות בקולנוע כהעדפה מתקנת.

גילה גמליאל: יש לך אמירה לפסטיבל.

אילאיל אלכסנדר: צריך לומר שתייחד משאבים לנשים וגם לסרטים שעוסקים בגיבורות נשים.

גילה גמליאל: אם רוצים לעודד נשים יוצרות, צריך להגדיר את זה בדיוק כך.

גילה גמליאל: אחרת תראי את כל הגברים עושים סרטים על נשים.

אילאיל אלכסנדר: זה מכפיל את המטרה – גם נשים יוצרות וגם נושאים נשיים.

גילה גמליאל: השאלה היא אם לעודד רק נשים שעוסקות בנשים גיבורות.

אילאיל אלכסנדר: לדעתי, כן.

גילה גמליאל: קודם שתקום הקרן.

ענת שפרלינג: אחר כך אפשר לפצל.

אילאיל אלכסנדר: פוליטית זה יותר נכון; צריך לחנך את עצמנו לעסוק בנשים.

אילאיל אלכסנדר: שנית, זה גם סוג של בידול שייתן לנו סיכוי יותר טוב להקים קרן כזאת.

אילאיל אלכסנדר: כך לא רק שנרים יותר נשים לעשייה, אלא גם התכנים יהיו יותר נשיים.

אילאיל אלכסנדר: כמה שאתה הולך יותר ספציפי וחד, יש לך יותר סיכוי להצדיק את המטרה.

יהודית לויט: את מתערבת כבר ביצירה.

גילה גמליאל: מטרת הפנייה לשרה בראש ובראשונה היא לעודד נשים יוצרות.

גילה גמליאל: מה תיצורנה, זה עניין אחר.

גילה גמליאל: לא הייתי רוצה להגביל את השרה בעניין, קודם שתקים הקרן.

קרוליינה אייזן: - - -

גילה גמליאל: בנוסף, הוועדה תפנה לממ"מ של הכנסת כדי שיעשה מחקר בנושא, גם לגבי מה קורה בעולם, מה קורה בארץ בתחום ולאתר את שאר הבעייתיות.

גילה גמליאל: הוועדה פונה לנשות הדסה לבחון עידוד נשים יוצרות בנושאים של בריאות האישה.

גילה גמליאל: תודה רבה, הישיבה נעולה.