הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 50, 2003-11-17 11:00

גילה גמליאל: בוקר טוב לכולם.

גילה גמליאל: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק של חברות-הכנסת זהבה גלאון ואורית נוקד בעניין ייצוג הולם של נשים בספורט.

גילה גמליאל: לשמחתנו, ההצעה עברה בקריאה ראשונה בקונצנזוס מקיר לקיר של כל סיעות הבית.

גילה גמליאל: הבנתי שהיה ניסיון בעבר לקדם את הצעה והיא נפלה, אז זו כבר בשורה טובה.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר עוד מספר דברים שצריך להוסיף להצעת החוק: אחד מהם הוא עניין חובת הדיווח גם לרשות לקידום מעמד האישה נוסף על הדיווח לדיווח לוועדה לקידום מעמד האישה.

גילה גמליאל: דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, ואמרנו שלאחר הקריאה הראשונה נוסיף את העניין הזה.

גילה גמליאל: היו מספר הסתייגויות בעניין; קראתי מכתב שנשלח מעורך הדין של "מכבי צעיר" שטוען שחובת הדיווח לוועדה בכנסת מכביד עליו ביורוקרטית.

גילה גמליאל: לא מקובל ולא נהוג, זה יוצר תלות מכיוון שהם צריכים לדווח לכל כך הרבה---מי שירצה לעיין בזה המכתב נמצא פה.

גילה גמליאל: הם לא הגיעו לכאן היום.

גילה גמליאל: חבר הכנסת גדעון סער שנבצר ממנו להגיע לכאן מכיוון שהוא נמצא עם ראש-הממשלה באיטליה, שאל מדוע הוספנו גם את העובדים ואת ההנהלה.

גילה גמליאל: מן ההגינות להעלות את זה כאן ולהסביר.

גילה גמליאל: ניתן ליועצת המשפטית הלית לעדכן אותנו.

גילה גמליאל: מבחינתי לא צריכה להיות מניעה להשאיר את זה כך.

גילה גמליאל: אני רוצה לזרז את זה.

גילה גמליאל: אני רוצה להעלות את זה להצבעה – כבר אמרתי את זה אז – ולקדם את זה הלאה.

הלית מגידו: אנחנו דנים בהצעת חוק שנמצאת על התפר הדק והעדין שבין משפט ציבורי לבין משפט פרטי.

הלית מגידו: אנחנו מבקשים להחיל כאן עקרונות של ייצוג הולם, עקרונות של שוויון שמקומם הטבעי הוא במשפט הציבורי על גופים שיש להם אלמנטים חברתיים.

הלית מגידו: אמנם בשנים האחרונות יש האצה בהחלה של העקרונות הציבוריים על המשפט הפרטי, אבל עדיין אנחנו מאוד נזהרים, אנחנו לא עושים את זה כלאחר יד בצורה פשוטה, אף על פי שאותה ההצעה ניכרת במיוחד בגופים דו-מהותיים – מה שאנחנו מכנים דואליות נורמטיבית.

הלית מגידו: בחוק הספורט המחוקק הטיל כבר חובות רבים על גופי הספורט השונים, אבל החובות נוגעים בעיקר לספורטאים, כמו למשל נושא הביטוח והבדיקות הרפואיות.

הלית מגידו: היה כשל שהמחוקק חש בו בעיקר מהעברת הספורטאים וניתן לכך מענה בסעיף 11 א' רבה.

הלית מגידו: אני קיבלתי פנייה שטענה שבעצם החוק הזה מיותר; כאילו אין בו צורך משום שבסעיף 10 ב' יש כבר התייחסות לכך שבתקנונים צריכה להופיע "הזדמנות שווה לנשים בספורט".

הלית מגידו: אני רוצה לענות על העניין הזה ולומר שהסעיף הזה מתייחס לספורטאיות, הוא לא מדבר על ההנהלה, הוא מותיר המון חופש פעולה בתקנון להבדיל מהצעת החוק שלפנינו שמטילה חובה על החוקה.

הלית מגידו: הצידוק שנמצא בהצעת החוק כפי שהיא מנוסחת כרגע הוא שאותם גופים ממומנים בידי המדינה.

הלית מגידו: כלומר, יש כאן תמיכה ציבורית לפי חוק יסודות התקציב.

הלית מגידו: נשאלתי האם אנחנו צריכים לראות את דין מי שמקבל שקל אחד מקופת המדינה כדין מי שמקבל 90% מהתקציב הציבורי, ולעניין הזה חשוב לי שהוועדה תיתן את דעתה, כי אני נתקלתי בנושא הפחתת השכר שנכנס לתוקף מכוח חוק התכנית הכלכלית של מאי-יוני.

הלית מגידו: שם נקבע שלא כל עמותה מחויבת בהפחתת השכר, אלא רק עמותות ש- 25% מהתקציב שלהן או יותר ממומן בידי המדינה.

הלית מגידו: הוועדה צריכה לתת את דעתה האם אנחנו צריכים לחייב בחובת הייצוג ההולם החל מהשקל הראשון או שמא מן הראוי לתת קו אובייקטיבי שלפיו רק אותם עמותות או ארגונים שמקבלים אחוז מסוים ומעלה מתקציב המדינה.

הלית מגידו: לעניין שאלתו של חבר-הכנסת סער, נושא העובדים לא הוכנס בידינו.

הלית מגידו: אנחנו לקחנו את העובדים וההנהלה מחוקים אחרים שמתייחסים לביטוי הולם, יש לזה תקדימים, וזו לא הייתה המצאה או גחמה של הוועדה.

הלית מגידו: לגבי חובת הדיווח, אנחנו לא נוהגים ככלל לכתוב בחקיקה דיווח לגופים באשר הם, אבל הרשות לקידום מעמד האישה היא חריג בעניין זה; היא גוף סטטוטורי, היא הוקמה מכח חוק, ויש לכך אפילו תקדים בחוק הרשויות המקומיות – יועצת לענייני מעמד האישה.

הלית מגידו: משום כך אני לא רואה מניעה להטיל חובת דיווח.

גילה גמליאל: אני רוצה להרחיב את הנקודה הראשונה שהעלית.

גילה גמליאל: כל עמותה שמקבלת מכספי המדינה, אם הם רוצים לוותר על השקלים הבודדים האלה, שיוותרו עליהם.

גילה גמליאל: כל עמותה באשר היא צריכה ליישם את נושא הייצוג ההולם ולא משנה אם הם מקבלים שקל או עשרות אלפי שקלים.

גילה גמליאל: זה צריך לעמוד בעינו.

גילה גמליאל: בנושא חובת הדיווח חברת הכנסת גלאון רוצה להעלות הצעה.

זהבה גלאון: אני מקבלת את עקרון חובת הדיווח לוועדה ובראש ובראשונה לרשות.

זהבה גלאון: פנה אליי מנכ"ל הוועד האולימפי בישראל, אפרים זינגר, והסב את תשומת לבי לנקודה ששווה שנדון בה כי היא נראית לי הגיונית.

זהבה גלאון: הוא אמר לי שגופי הספורט פועלים בקדנציות של ארבע שנים.

זהבה גלאון: זאת-אומרת, אני לא מקבלת את המכתב הזה שזו ביורוקרטיה, אבל מי שרוצה לדווח, הוא אומר שאם הם יצטרכו לדווח כל שנה הם לא יוכלו להראות שינויים.

זהבה גלאון: לכן מכיוון שהקדנציה של כל גופי הספורט מסתיימת ב- 31 בדצמבר 2004 ובכל איגוד הספורט מתקיימות בחירות, הוא מציע שהסעיף יהיה מנוסח באופן שבו חובת הדיווח ייעשה אחת לארבע שנים, לדוגמה, בתום 30 יום מיום היבחרה של הנהלה חדשה לכל גוף.

זהבה גלאון: זה נשמע לי הגיוני, כי אחרת הם לא הספיקו לעבוד.

גילה גמליאל: ארבע שנים?

גילה גמליאל: הם יסיימו את הקדנציה, ויגידו שלא עשו כלום, ובארבע השנים הבאות גם לא יעשו כלום.

זהבה גלאון: אז צריך לחשוב.

אורית נוקד: ומה עם העובדים וההנהלה?

גילה גמליאל: אנחנו מבקשים דיווח על הייצוג ההולם, לא ביקשנו מהם דיווח מה הם עושים בשיעורי הספורט.

גילה גמליאל: אני רוצה להתעדכן בעניין הייצוג ההולם.

גילה גמליאל: הוא מדבר על כך שכל ארבע שנים הם מתחלפים, וטוען שהם לא מספיקים לעשות כלום, ואין לו מה לדווח.

גילה גמליאל: אז קודם כל לזרז אותו כל שנה, ואם הוא לא עשה כלום, אז באמת יש לו בעיה.

גילה גמליאל: בעניין הזה מדובר על ייצוג, כלומר, אם הוא מכניס עוד אישה – מה הדיווח?

גילה גמליאל: אין פה הגשת פרוייקט תזה.

שלומית ניר-טור: מכיוון שמרבית האיגודים מקיימים את ההבטחות שלהם אחרי המשחקים האולימפיים, וזה יוצא אחרי כל ארבע שנים, אולי היה היגיון.

שלומית ניר-טור: אבל אני יודעת שלמשל איגוד הג'ודו ואיגוד ההתעמלות החליטו לערוך כבר השנה את הבחירות שלהם ולא חיכו אחרי האולימפיאדה.

שלומית ניר-טור: זאת אומרת, יש לנו דוגמות אחרות.

שלומית ניר-טור: התאחדות הכדורגל לאו דווקא מקיימת את הבחירות שלה בסיום המשחקים האולימפיים, זו לא נקודת ציון.

שלומית ניר-טור: זה לא חל על כולם, זה חל על מרביתם.

שלומית ניר-טור: אנחנו מדברים גם על איגודים לא אולימפיים, ולכן נראה לי שדיווח פעם בשנה זה לא כל-כך יקר ולא קשה, זה מכתב.

גילה גמליאל: לטעמי, אם נחייב חובת דיווח פעם בשנה נראה שהם עשו משהו.

גילה גמליאל: אם כל שנה הם יוסיפו עוד נשים זה רק יעשה טוב.

דליה איציק: אני חושבת שתיקון להצעה שלך הוא נכון, חובת הדיווח צריכה להיעשות פעם בשנה, והיא גם גורמת להם לעבוד בזה – אם אני צריכה להיות ברורה.

דליה איציק: זה שוט חשוב.

אורית נוקד: אני מסכימה באמת לדברים של דליה.

אורית נוקד: בתחילת הישיבה לרגע חשבתי שאולי אפשר באמת ללכת לקראתם, אבל אחרי ששלומית הסבירה את העניין אני משוכנעת שלא יקרה שום דבר אם באמת ידווחו.

אורית נוקד: אנחנו רואים שמי שאכפת לו אפילו לא טרח להגיע.

אורית נוקד: ההצעה כפי שהיא, עם ההרחבה שלך לגבי השקל הראשון ובאשר לעמותות היא נכונה, ואני מקבלת את כל מה שהוצע עד עכשיו.

הלית מגידו: הוגשה לי הסתייגות על-ידי חברי-הכנסת ברכה, מח'ול וטיבי בנושא חובת הדיווח.

הלית מגידו: הם מבקשים שתוטל חובת דיווח ראשוני תוך שלושה חודשים מיום קבלת החוק.

הלית מגידו: הם אמנם לא נמצאים כאן, אבל חבר-הכנסת טיבי שהוא חבר הוועדה ודאי רשאי להסתייג.

הלית מגידו: לטעמי, קצת מיותר להטיל את החובה שלושה חודשים מיד אחרי שהחובה נכנסת לתוקף, כי אני תוהה מה יהיה תוכן הדיווח הזה.

הלית מגידו: ייתכן שאוכל לדבר עם חברי-הכנסת ולשאול אותה אם הם מעוניינים להגיש הסתייגות חלולה.

זהבה גלאון: אם אנחנו מקבלים את ההיגיון שהציעה יושבת-ראש הוועדה, יכול להיות שכל הארגונים האלה צריכים לתת דיווח ראשוני מה המצב היום.

זהבה גלאון: היום אנחנו בתת-ייצוג, ובעוד שנה מאותו תאריך הם ייתנו דיווח מה השתנה.

זהבה גלאון: אז יהיה לכם פה רישום: ב- 1 בדצמבר זה היה המצב, ב- 1 בדצמבר שנה הבאה נוכל לבחון את זה.

זהבה גלאון: אני דווקא בעד.

זהבה גלאון: אם אנחנו הולכים על זה, אני בעד לקבל את ההסתייגות.

אורית נוקד: אני מציעה מה- 31 בדצמבר.

שירלי אבנר: עד שהחוק יתקבל ויעבור זה נותן להם חודש.

זהבה גלאון: אני לא מציעה לקבוע תאריך.

זהבה גלאון: כמה זמן מאז שהחוק נכנס.

דליה איציק: זה נותן חודש, זה נורא מעט.

הלית מגידו: שלושה חודשים מיום קבלת החוק.

דליה איציק: מיום כניסתו לתוקף.

גילה גמליאל: הם אומרים שהשר ימסור לוועדה למעמד האישה תוך שלושה חודשים דין וחשבון בנוגע להמלצות הוועדה שהועברו למשרדו.

גילה גמליאל: תוך שלושה חודשים אנחנו נוסיף את ההסתייגות מיום כניסתו לתוקף.

גילה גמליאל: יש הסכמה?

קריאות: כן.

גילה גמליאל: מקבלים את ההסתייגות בתוספת: "מיום כניסת החוק לתוקף".

קריאה: זה יחנך אותם להידרש בכלל לנושא.

שירלי אבנר: זה לא דבר שמקובל בחוקים אחרים.

שירלי אבנר: בהתאם לסעיף 15 לחוק הספורט מוטל קנס על מי שלא ממלא אחר הוראות החוק.

שירלי אבנר: אולי זה מוצדק בעניין הדיווח לוועדה, ואני חושבת שיש מקום להבחין בין ועדה לבין רשות שהתפקיד שלה אינו כולל קבלת דיווח שוטף מגופים לא-ממשלתיים.

גילה גמליאל: אבל אם מוציאים דו"ח, שולחים לרשות ושולחים לי עותק, למה לעשות סיפור?

שירלי אבנר: יש בעקבות זה גם משמעות פלילית.

שירלי אבנר: צריך לקחת את זה בחשבון.

שירלי אבנר: לוועדה זה דבר אחד, לרשות זה דבר אחר.

גילה גמליאל: את יכולה לחדד את ההבדלים בקנסות?

שירלי אבנר: בהתאם לסעיף 15, העובר על הוראה מהוראות חוק הספורט או על תקנות שלפיו, דינו קנס כאמור בסעיף 61 א' 2 לחוק העונשין.

גילה גמליאל: איך זה מבדיל בדיוק?

שירלי אבנר: זה לא מבדיל.

שירלי אבנר: זה לא יוצר הבחנה כלשהי, כי מן הסתם עוד אין הבחנה בחוק בין חובה זו או אחרת, ואין התייחסות לרשות לקידום מעמד האישה.

שירלי אבנר: מלכתחילה הרשות לקידום מעמד האישה יכולה לפנות ולקבל מידע בהתאם לחוק חופש המידע.

זהבה גלאון: באילו חוקים יש חובת דיווח לרשות?

שירלי אבנר: רק בחוק הרשויות המקומיות.

זהבה גלאון: ומה הוא אומר?

זהבה גלאון: חובת דיווח על מספר הנשים?

הלית מגידו: "היועצת לענייני מעמד האישה שזו היועצת ברשויות תדווח מידי שנה לוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת, לרשות לקידום מעמד האישה ולמועצת הרשות המקומית שבה היא עובדת על פעולותיה ועל המשאבים העומדים לרשותה".

זהבה גלאון: לכן אני רוצה להמשיך לשאול.

זהבה גלאון: עם כל ההערכה לרשות לקידום מעמד האישה, הרשות יזמה לדאוג לייצוג הנשים במועצות המקומיות.

זהבה גלאון: לא דומה חוק הספורט שנחקק בכנסת ומחויב בדיווח לוועדה.

זהבה גלאון: אני גם לא חושבת שבעניין הזה צריך להיות מעמד שווה, עם כל ההערכה שאני רוחשת לרשות ולוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת.

זהבה גלאון: זה לא דומה.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה עכשיו כהגנה על הוועדה.

זהבה גלאון: לא צריכה להיות אותה חובת דיווח; הרשות יכולה להתעדכן, ופה זה יכול להיעשות אופציונלי.

זהבה גלאון: הוועדה לא צריכה לתת אותו משקל לרשות לקידום מעמד האישה בנושא חוק הספורט בייצוג נשים בספורט בעניין הזה.

גילה גמליאל: נדון בחובת הדיווח גם לרשות.

גילה גמליאל: כל מי שרוצה לדבר רק בעניין ההסתייגות הזו ידבר.

אורית נוקד: מי העלה את ההסתייגות הזו?

הלית מגידו: הרשות עצמה.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר כמה דברים בנושא הרשות.

גילה גמליאל: לטעמי, כוועדה לקידום מעמד האישה יש לנו זרוע ביצועית.

גילה גמליאל: אני תמיד אומרת שאני מייחלת שתהיה שרה לקידום מעמד האישה במדינת ישראל.

גילה גמליאל: נכון לעכשיו זה עדיין לא קיים, אבל עד אז יש לנו הרשות לקידום מעמד האישה שאני רואה בה הזרוע המבצעת הקיימת נכון להיום מבחינת הוועדה.

גילה גמליאל: מכיוון שכך, אני רואה גם את החשיבות שלה.

גילה גמליאל: אני לא רואה פה בכלל דברים שעומדים במקביל.

גילה גמליאל: זו זרוע מקבילה שצריכה לקבל את כל הכוח מאיתנו כדי שתוכל להוציא דברים לפועל.

זהבה גלאון: אין לה מעמד בכנסת.

גילה גמליאל: זה לא סותר את זה.

זהבה גלאון: לשום רשות ביצועית לא צריך להיות מעמד---

גילה גמליאל: זו דעתך.

אורית נוקד: אני מודה שאני לא כל-כך מבינה את העניין.

אורית נוקד: יש לנו מטרה, והיא תושג באמצעות חקיקה.

זהבה גלאון: לא בחקיקה.

זהבה גלאון: את לא יכולה אפרופו חוק זה או אחר לתת משקל---

אורית נוקד: אני נותנת משקל גם לרשות וגם לוועדה.

זהבה גלאון: אבל את לא עושה את ההבחנה כשאת עושה את השימוש בחקיקה.

גילה גמליאל: אבל למה לא לתת להם?

גילה גמליאל: זו השאלה.

זהבה גלאון: כי בעיניי אין להם מעמד שווה.

גילה גמליאל: אבל זה לא קשור, אם תהיה חובת דיווח לשר, הוא במעמד שווה?

רבקה שקד: ברור שחובת הדיווח הוא כלי אלמנטרי בניסיון ליישם חוק מהסוג הזה שמונח כאן על השולחן; אבל כמו שאמרו פה חברותיי היועצות המשפטיות, יש הבדל בין רשות לבין ועדה, ואני אסביר מדוע.

רבקה שקד: גם לנו בחוק שירות המדינה מינויים סעיף 15 א' משנת 1995 יש חובת דיווח גם לוועדה לחוקה חוק ומשפט שלא אוכפת את זה בכלל, לוועדה לקידום מעמד האישה ולנציבות שירות המדינה.

רבקה שקד: המשרדים חייבים בדיווח לנציבות שירות המדינה שגם היא רשות לצורך העניין.

רבקה שקד: ההבדל הוא שעל-כך אין סנקציה.

רבקה שקד: הבעייתיות כאן היא שבחוק הספורט גופא יש סנקציה, זה החוק היחיד, ואני מצטרפת לשמחה שיש כאן סנקציה כי זה בא מתוקף חוק הספורט, ולא מתוקף הרעיון של ייצוג הולם.

רבקה שקד: כל משרדי הממשלה חייבים לדווח לנציבות שירות המדינה ולפעמים הם אינם מדווחים.

רבקה שקד: כל החברות הציבוריות והממשלתיות חייבות לדווח לרשות לקידום מעמד האישה לא כרוטינה, אבל אם הרשות פונה אליהם.

רבקה שקד: לפעמים הם מדווחים ולפעמים לא, ואין עליהם סנקציה וקנסות.

רבקה שקד: החוק הזה מיוחד שעוגנה בו חובת דיווח מיוחדת לכנסת, וברגע שאת תעגני גם חובת דיווח לרשות שעלולה להפעיל עליהם קנס זה בעייתי, זה יוצר במשפט הציבורי אפליה לרעה של הגוף הזה.

רבקה שקד: אני לא יודעת אם זה ראוי.

רבקה שקד: הרשות יכולה לפנות תמיד לקבל דיווחים מכוח חוק הרשות, יש לה הסמכה בחוק הרשות לקבל דיווחים, להעלות שאלות, אבל אין לה הסמכה בינתיים להטיל קנסות.

אורית נוקד: את הבעיה הזו אפשר לתקן תיקון קטן.

רינת שפרן: אנחנו במשרד החינוך תומכים בעמדה של משרד המשפטים וגם במה שרבקה אומרת.

רינת שפרן: מעיון בסעיף 5 לחוק הרשות לקידום מעמד האישה יש כאן התפקידים של הרשות.

רינת שפרן: דיווח איגודים לרשות אינו בהגדרת התפקידים.

רינת שפרן: סעיף 5.3 קובע שהתפקיד שלה הוא לרכז מידע ונתונים.

רינת שפרן: היא יכולה לקבל את המידע הזה מהוועדה עצמה, לא צריך להקשות על האיגודים גם לדווח לוועדה.

רבקה שקד: היא יכולה לקבל מהאיגוד בפניות.

רינת שפרן: גם ככה חריג הדיווח לוועדת הכנסת, זה לא מופיע בהרבה חוקים, אבל אפשר להסתפק רק בדיווח לוועדה.

זהבה גלאון: הרשות צריכה לקבל מהוועדה.

זהבה גלאון: יש הבחנה מאוד ברורה בין ועדות כנסת לבין רשויות ביצוע.

זהבה גלאון: אני לא חושבת שוועדה צריכה לתת משקל שווה, ואני אומרת את זה עם הרבה הערכה לפעילות של הרשות.

זהבה גלאון: הרשות תתעדכן או שהוועדה תחליט שהיא שולחת לרשות באופן רוטיני או שהרשות תתעדכן על-ידי הוועדה.

זהבה גלאון: לא נכון לעשות את זה.

רבקה שקד: או שבחובת הייצוג ההולם יכניסו חובת דיווח לרשות כולל קנס.

גילה גמליאל: לטעמי, זה מה שיהיה.

גילה גמליאל: כנראה לא מבינים מה תפקיד הרשות.

גילה גמליאל: היא זרוע ביצועית.

גילה גמליאל: את אומרת שהוועדה תעביר---

רינת שפרן: יש כאן נקודה נוספת, הרשות היא סטטוטורית, ויכול להיות שיש כאן היבט תקציבי; הרשות תגיד: "רגע, אנחנו צריכים לטפל עכשיו בנושא נוסף, אנחנו צריכים עוד כח אדם".

רינת שפרן: יכול להיות שזה רק יסבך את זה.

גילה גמליאל: אתן נותנות את כל הטיעונים למה כן.

קריאה: לא.

רינת שפרן: בהיבט תקציבי אנחנו צריכים לקבל את עמדת משרד האוצר כי הרשות תבקש עוד כח אדם כדי ליישם.

גילה גמליאל: מעולה.

גילה גמליאל: הרעיון של הוועדה הוא ליצוק תוכן בכמה שיותר.

גילה גמליאל: בזכות הוועדה יש רשות, ואנחנו לא צריכים לדאוג אם יהיו להם יותר סמכויות, אנחנו צריכים לדאוג אם לא יהיו.

שלומית ניר-טור: משרד החינוך אמור להפעיל את הסנקציות בעת הצורך.

גילה גמליאל: נכון.

גילה גמליאל: לא הרשות מטילה סנקציות וגם לא הוועדה.

זהבה גלאון: אז למה צריך לתת להם את הדיווח הזה?

זהבה גלאון: אם זה ככה הם לא רלוונטיים, הם יכולים לקבל את זה בתור ניירת, וזהו.

זהבה גלאון: אם אין להם יכולת לאכוף את הסנקציה, למה הם רלוונטיים, למה צריך לעגן אותם בחקיקה?

זהבה גלאון: זה לא נראה לי הגיוני.

שירלי אבנר: אני מבקשת להדגיש שתפקיד הרשות הוא בעיקר לפקח על רשויות מקומיות, על גופים ממשלתיים.

שירלי אבנר: לכן חובת הדיווח מובנת בהקשר של רשויות מקומיות, פחות כאשר מדובר בגופים פרטיים כמו האיגודים וארגוני הספורט.

גילה גמליאל: רוח הדברים ברורה.

גילה גמליאל: אני רוצה לשמוע את חברות-הכנסת כדי לדעת מה מבחינתכן.

דליה איציק: אני חושבת שיש בעיה בהטלת גזרות שגופים לא יכולים לעמוד בהם.

דליה איציק: שלומית קודם העירה שמשרד החינוך ממונה על ביצוע החוק, אבל עובדה שגם הוא אינו מטיל קנסות.

שלומית ניר טור: זה קורה.

דליה איציק: דוגמה אחת את יכולה לתת לי?

דליה איציק: אני לא מכירה.

שלומית ניר טור: בנושאים של הדרכה.

שלומית ניר טור: בדרך כלל לא, טוב שיש סנקציה כי בדרך כלל זה לא נעשה, מתוך תקווה שהגופים יבינו את נחיצות הנושא ויפעלו בהתאם אין סיבה להפעיל סנקציה.

דליה איציק: אני חושבת שיושבת-ראש הוועדה צודקת בעניין הזה.

דליה איציק: אין שום סיבה שגם הרשות לא תהיה מעורבת כאן, אני לא הבנתי מה הבעיה.

זהבה גלאון: יש כאן בעיה עקרונית בתפיסת תפקידן של רשויות שהן זרועות הביצוע של המדינה לבין תפקידן של ועדות כנסת, ומה מדווחים לוועדות הכנסת.

זהבה גלאון: מה תפקידה של ועדה בכנסת בהפעילה את הרשות, ומה תפקידה של רשות.

זהבה גלאון: יצירת מעמד שווה בהקשר הזה של חוק הספורט היא חטא לשני הגופים: הן לרשות והן לוועדת הכנסת.

זהבה גלאון: זה לא משקל שווה.

דליה איציק: אם אני מבינה נכון, את אומרת שהוועדה אמורה לבקר את הרשות בהיותה זרוע מחוקקת וההיא מבצעת.

דליה איציק: לכן את אומרת שזה ערבוב רשויות.

זהבה גלאון: נכון! זה לא מעמד שווה.

גילה גמליאל: אז אם נותנים דיווח לגבי הרשות המוניציפלית---?

זהבה גלאון: הדיווח המוניציפלי הוא בהגדרת החוק שייצג את הקמת הרשות לקידום מעמד האישה.

זהבה גלאון: זה שני דברים שונים.

זהבה גלאון: זות תפיסה עקרונית מה תפקידן של זרועות ביצוע ומה תפקידן של ועדות בכנסת.

זהבה גלאון: זה לא הגיוני מבחינה מנהלית, סדרי שלטון, לא מבחינת החוק.

זהבה גלאון: אם כבר שולחים לפה אז גם ישלחו לשם, אבל לא מדובר בהקשר הזה, יש כאן ראיה לא נכונה של תפקידי הגופים.

גילה גמליאל: אותי זה לא שכנע, אבל נעלה את זה בהצבעה בסוף, ומה שתחליטו יהיה מקובל.

גילה גמליאל: לגבי הנקודה הראשונה שהעלתה הלית, האם אתן רואות לנכון להחיל את החוק בכל עמותה באשר היא?

זהבה גלאון: כן, בטח.

גילה גמליאל: אז זה התקבל.

גילה גמליאל: לגבי השאלה למה מדובר על עובדים והנהלה, מבחינתכם זה ברור?

קריאות: כן.

גילה גמליאל: ולגבי ההסתייגות של אחמד טיבי, מח'ול וברכה?

גילה גמליאל: מקובלת תוך כדי הוספת ההסתייגות שתחילת שלושת החודשים היא מיום כניסת החוק לתוקף.

גילה גמליאל: יש עוד מישהו שרוצה לדבר לפני שמעלים את הדברים להצבעה?

משה אביבי: אני רוצה להתייחס בקשר להיקף התחולה של החוק מכל עמותה.

משה אביבי: המטרה של החוק היא חשובה, והיא באה לידי ביטוי נכון כשמחילים את זה על גופים דו-מהותיים.

משה אביבי: עמותות פרטיות פועלות באופן ציבורי כמו התאחדויות ואיגודים.

משה אביבי: כאשר מיישמים את זה על עמותות של קבוצות כדורגל, כדורסל, כדוריד – למשל, קבוצה נרשמת לליגה ג' בהתאחדות לכדורגל, 7 גברים מחליטים להקים עמותה ולהירשם כקבוצה, בוחרים 3 שיהיו חברי ההנהלה שלהם, והם צריכים ליישם את החוק הזה – תאורטית אין בעיה ליישם את העניין הזה, באופן מעשי בהרבה מאוד מקרים כשמדובר בגופים שאין להם החשיבות הציבורית של הייצוג של אותו ענף לחייב בעניין הזה, זה יעורר בעיות ויגרום להרבה מאוד פעולות פיקטיביות ודיווחים שישקפו מצב פיקטיבי של צירוף של שם של בת משפחה, בעוד בפועל העניין לא ייושם ולא ייצא לפועל, כי אני חושב שאין עניין.

משה אביבי: אמנם בחוק כתוב לגבי ביטוי הולם "בנסיבות העניין", אז יאמרו שנסיבות העניין של הקמת קבוצת כדורגל בליגה ג' אינן מחייבות את זה.

משה אביבי: ואם מישהו יגיד שזה כן מחייב, יצרפו בת משפחה מעל גיל 18 ויאמרו שיש ביטוי הולם.

משה אביבי: המטרה הייתה צריכה להיות שבגופים ציבוריים שמייצגים ענף ובאים לידי ביטוי בהיבטים האלה החוק נכון, צריך לחול וצריך לבוא לידי ביטוי.

משה אביבי: בעמותות האלה אין שאלה של היקף כי ממילא התמיכה הציבורית היא אפסית, אבל יצטרכו בכוח לחפש אישה כדי לענות על תחולת החוק.

משה אביבי: בעמותות האלה, בעיקר בליגות הנמוכות הצירוף הזה והאופן שבו יעמדו בדרישות החוק יהיה פיקטיבי ולא יענה על מטרת החוק שהיא כשלעצמה חשובה.

מיקי שניידר: עולה מדבריו של מר אביבי שאנחנו מדברים רק על כיוון אחד, נשים; אבל הבעיה יכולה להיות גם בנושא של גברים בקבוצות נשים.

מיקי שניידר: לעניין הזה אין ביטוי בחוק אף על פי שאתם אמורים לציין את זכות האישה, אבל אם כבר מחוקקים חוק רצוי שגם הנושא הזה יופיע.

מיקי שניידר: דבר שני, הסעיף הזה מועתק עקרונית מסעיף 6 ג', אבל את הסיפא של 6 ג' משום מה לא הכניסו, ואני חושב שהוא מאוד חשוב.

מיקי שניידר: הסיפא אומר שבמקומות שיש בחירות זה לא יחול.

מיקי שניידר: אני לא רואה סיבה מדוע פה לא יכניסו את זה.

מיקי שניידר: צריך להכניס גם את החריג שזה לא יחול במקרה של בחירות, כי בבחירות אף אחד לא יכול לשלוט בזה.

יונית שליין-אור: יש לי הצעה לפתרון.

יונית שליין-אור: אולי נעשה שריון כמו שיש לנשים בכנסת.

דפנה לנג: אני מייצגת את העמותה לקידום הנשים בספורט.

דפנה לנג: בין היתר, בשם העמותה לקידום נשים בספורט, שדולת הנשים הגשנו בג"צ נגד איגוד הכדורסל בנושא של ייצוג הולם.

דפנה לנג: בדקנו את הנושא הזה לעומק וגילינו שהבחירות שעליו מדבר מיקי שניידר הן למעשה ועדות מסדרות.

דפנה לנג: אין שם בחירות דה-פקטו.

דפנה לנג: כשביקשנו שיהיה ייצוג הולם לנשים הביאו את הטיעון שכרגע שמענו מאדוני בכיוון ההפוך: למה קבוצות יביאו נשים בעוד הם מיוצגים על-ידי גברים, ואלה קבוצות של גברים.

דפנה לנג: כשהפועל ומכבי מביאים את הרשימות שלהם לאיגוד, אז פה הם יכניסו אישה שהיא לא מעורבת?

דפנה לנג: חייבים להתחיל את המהפך הזה מלמטה; חייבים להיכנס לענפים של העץ, כי כשנגיע למעלה יבואו בטיעון הזה שלמטה אין נשים, ולכן הן גם לא יכולות להגיע לצמרת.

לאה מלמד: אני עמותה לקידום נשים בספורט, חברת הנהלת איגוד הכדורסל; אני כאילו נבחרתי.

לאה מלמד: מאוד אכפת לי כדורסל נשים, אני לא מצליחה להיבחר כיושבת-ראש ועדת כדורסל נשים, זאת-אומרת, יש שם מינוי של מישהו, וזה לא עלה לבחירות, לא היה בהצבעה.

לאה מלמד: אני רוצה לחזק את דבריה של עורך-דין לנג, אין שם שום בחירות, לא מביאים מועמדים ובוחרים מישהו; מביאים שמות ומציגים את ההנהלה.

לאה מלמד: זו ועדה מסדרת.

לאה מלמד: גם במקום שיש כדורסל נשים אנחנו לא מצליחים לקבל את ניהול הוועדה הזו.

גילה גמליאל: אנחנו נעלה את הצעת החוק להצבעה.

גילה גמליאל: כל הדברים שהיו בהסכמה הם בהסכמה?

גילה גמליאל: לגבי חובת דיווח לרשות---

זהבה גלאון: אני מציעה שנאשר את החוק, ובנקודה הזאת הייתי רוצה להתייעץ ברשותך אם היועצת המשפטית של הכנסת.

גילה גמליאל: אני ביררתי עם היועצת המשפטית של הוועדה.

הלית מגידו: אני דווקא כן הייתי מעוניינת לקבל את ההצעה של חברת-הכנסת.

גילה גמליאל: בסדר, אז את זה אנחנו מורידים, וזה לא יצריך אותנו לחזור.

קריאות: לא.

הלית מגידו: אני אבקש להקריא את נוסח הצעת החוק לפני שאנחנו מאשרים אותה: ייצוג הולם 9 א' א.

הלית מגידו: "בקרב העובדים וההנהלה של אגודת ספורט, ארגון ספורט, התאחדות וארגון, המקבלים תמיכה לפי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה – 1985 (בסעיף זה – גופי ספורט), יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגן של נשים בסוגי המשרות השונים, ובלבד שאם לצורך ביצוע הוראות סעיף זה נדרשת העדפת אישה תינתן העדפה כאמור אם המועמדים בני שני המינים הם בעלי כישורים דומים".

הלית מגידו: ב.

הלית מגידו: (1) גופי ספורט ידווחו בכתב אחת לשנה לוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת על ביצוע הוראות סעיף זה (בסעיף זה – הדוח); הדוח יימסר לוועדה לא יאוחר מיום 31 בדצמבר של שנת הדוח.

הלית מגידו: (2) הוועדה תקיים דיון בדוח לא יאוחר מ- 60 ימים מיום מסירתו, תעיר הערותיה ותגיש המלצותיה לשר, כפי שתמצא לנכון".

הלית מגידו: בנוסף לכך אני אוסיף את הסתייגויותיו של חבר-הכנסת טיבי ואחרים, כפי שהוסכם בוועדה בעניין דיווח ראשוני אחרי 3 חודשים מיום כניסתו לתוקף של החוק.

גילה גמליאל: זה גם יענה על כך שב- 31 בדצמבר הם לא יצטרכו להגיש את הדוח, בפחות מחודש.

גילה גמליאל: הצבעה: מי בעד?

גילה גמליאל: פה אחד.

גילה גמליאל: תודה רבה לכולם.