הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 51, 2003-11-18 00:00

גילה גמליאל: גב' לימור לבנת הנכבדה, שרת החינוך, התרבות והספורט; כבוד חברי הכנסת, עמיתים, גב' קרול סולומון הנכבדה, יו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית לארץ ישראל, נציגים נכבדים של העצרת הכללית של איחוד הקהילות היהודיות; גב' יהודית פלוטקין הנכבדה, מנהלת הרשות לקידום מעמד האשה, משרד ראש הממשלה; גב' רינה ברטל הנכבדה, יו"ר שדולת הנשים בישראל; גב' אלה גרא הנכבדה, מנכ"ל שדולת הנשים בישראל; גב' מרים שכטר הנכבדה, הממונה על השוויון בין המינים במשרד החינוך; מנהיגות צעירות יקרות מאוד מבתי ספר תיכונים, עמית מתל אביב, עמי אסף מן המועצה המקומית הוד השרון, הרצוג מן המועצה המקומית גזר וכרם מירושלים ודקל ממעלה אדומים; אורחים יקרים וחברים.

גילה גמליאל: לכבוד רב לי לקיים את הסימפוזיון הזה בנוגע לפרויקט "נערות מובילות שינוי" במסגרת ועדת הכנסת לקידום מעמד האישה שאני יושבת הראש שלה, במשותף עם עם העצרת הכללית השבעים ושתים של איחוד הקהילות היהודיות המתקיימת השבוע בירושלים.

גילה גמליאל: מדינת ישראל נהנתה בעשורים המוקדמים של עצמאותה מתדמית ייחודית שלפיה נשים נהנות ממעמד שווה לזה של גברים.

גילה גמליאל: תדמית זו ניזונה ממספר מקומות, כמו הרומנטיקה של תקופת החלוצים, בארץ ישראל, כאשר גברים ונשים צעירים התחלקו באופן שווה במשימות החלוציות הכבדות ביותר, כמו ייבוש ביצות וסלילת כבישים.

גילה גמליאל: הדמות המיתולוגית של גולדה מאיר, האישה הראשונה והיחידה עד כה בהיסטוריה שלנו שהגיעה להיות שרת חוץ וראש ממשלה.

גילה גמליאל: העובדה שנשים, בדיוק כמו גברים, מחויבות על פי חוק לשרת בצבא ההגנה לישראל.

גילה גמליאל: אף על פי כן, למעשה אחרי הקמת מדינת ישראל נשים מעולם לא היו שוות באמת ובתמים לגברים, למרות שהחקיקה שלנו היתה מלכתחילה מתקדמת וליברלית מאוד בנוגע לזכויות הנשים.

גילה גמליאל: הגישה המתעלמת מסוגיות של שוויון נשים בישראל השתנתה ב-1975 כאשר הוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת מעמד האישה בישראל.

גילה גמליאל: היתה ציפיה לממצאיה של ועדת זו, אשר הוצגו שנתיים לאחר מכן לראש הממשלה מנחם בגין וחשפו מציאות עגומה.

גילה גמליאל: בעקבות זאת ראש הממשלה מינה יועצת למעמד האישה ורק בתחילת שנות התשעים, כמעט עשרים שנה לאחר מכן, הוקמה בכנסת הועדה לקידום מעמד האישה.

גילה גמליאל: בין התוצאות המעודדות של ועדה זו אני יכולה לציין, לדוגמה, את הגידול במספר חברות הכנסת.

גילה גמליאל: בהשוואה למצב בעבר, שבו נשים מעולם לא היו מיוצגות על ידי יותר מעשר חברות כנסת, הכנסת כיום נהנית מן המספר הגבוה ביותר של נשים עד כה, שמונה-עשרה מתוך 120 חברי הכנסת.

גילה גמליאל: בנוסף בממשלה הנוכחית של אריאל שרון מכהן המספר הגדול ביותר של שרות בהשוואה לכל ממשלה קודמת, שלוש שרות מתוך עשרים ואחד שרים.

גילה גמליאל: גב' לימור לבנת, שרת החינוך, התרבות והספורט, גב' ציפי ליבני, שרת הקליטה, וגב' יהודית נאות, השרה לאיכות הסביבה.

גילה גמליאל: היעד שלנו כיום הוא להגדיל את מספר הנשים בכנסת, לפחות לששים מתוך 120 ובהתאמה גם בין שרי הממשלה.

גילה גמליאל: בתחום החינוך כמעט ששים אחוז ממקבלי התואר הראשון כיום הם נשים.

גילה גמליאל: מעל לחמישים אחוז ממקבלי התואר השני וקרוב לחמישים אחוז ממקבלי התואר השלישי.

גילה גמליאל: תוצאה מעודדת נוספת של עבודת הועדה בשנים האחרונות נוגעת לצבא.

גילה גמליאל: ניכר מאוד שתפקידים רבים יותר ויותר בצה"ל שבעבר היו שמורים לגברים בלבד פתוחים היום גם לנשים.

גילה גמליאל: רק אתמול הועדה אישרה להצבעה שנייה ושלישית במליאה הצעת חוק חדשה הנוגעת לייצוג שוויוני של נשים בתחום הספורט.

גילה גמליאל: הועדה אמנם יצרה התקדמות אדירה בתחום מעמד האישה, אבל עדיין צפויה לנו דרך ארוכה לפני שהנשים בישראל יהנו משוויון הזדמנויות מוחלט לזה של הגברים.

גילה גמליאל: אחת המטרות שלי היא שנושא קידום מעמד האישה יזכה בעתיד למשרד ממשלתי משלו, במקום ועדה בלבד, כפי שיש לו היום.

גילה גמליאל: זאת למעשה המציאות במדינות מתורבתות רבות בעולם שיש להן בין שאר משרדי הממשלה גם משרד לענייני נשים.

גילה גמליאל: לאור מה שציינתי לעיל ובעקבות ממצאים של מחקרים עדכניים גילינו שנערות, בנות עשרה, כאשר הן מגיעות לבית הספר התיכון, מסתירות את הנטיות החברתיות שלהן ואת יכולותיהן המקצועיות.

גילה גמליאל: בדרך זאת הצעירות הללו אינם מצליחות להגשים את עצמם והן הופכות עצמן כבר משלב מוקדם של החיים נחותות יחסית לגברים.

גילה גמליאל: אין ספק שהמצב הזה מנציח את בעיית אי השויון בחברה הישראלית.

גילה גמליאל: הפרויקט שנציג היום, נערות מובילות שינוי, בעברית נמ"ש, פותח ומיושם על ידי שדולת הנשים ומשרד החינוך ומטרתו היא להתמודד עם הבעיות האלה.

גילה גמליאל: זאת אומרת, להגביר ולפתח מנהיגות בקרב נערות שכבר נכנסו לשנות העשרה של חייהן במסגרת בתי הספר התיכונים.

גילה גמליאל: על כולנו לקוות שיישום התוכנית הזאת יתרום לגישור על הפערים בין המגדרים בחברה שלנו ויציע הזדמנויות שוות לנערות בישראל.

גילה גמליאל: אני באופן אישי מאמינה שככל שנשים רבות יותר יהיו מעורבות וינהיגו ענייני ציבור כבעלות משרות בכירות, מחוקקות ומקבלות החלטות, העולם שלנו יהיה טוב יותר.

גילה גמליאל: אני מודה לכם מאוד על תשומת הלב.

גילה גמליאל: עכשיו הרשו לי בבקשה להזמין את גב' לימור לבנת הנכבדה, שרת החינוך, התרבות והספורט, עמיתתי לסיעת הליכוד, שתברך אותנו ותרחיב בנוגע לתפקיד הייחודי של משרדה ולפרויקט נערות מובילות שינוי.

לימור לבנת: שלום, הן בעברית והן באנגלית, שלום בוקר טוב מכובדי.

לימור לבנת: אני אדבר בעברית ויש לכם תרגום.

לימור לבנת: בראש ובראשונה אני רוצה לברך.

לימור לבנת: קודם כל באמת לברך את יושבת ראש הוועדה לקידום האישה, חברת הכנסת גילה גמליאל על העבודה המצויינת שהוועדה עושה בראשותה ועל שיתוף הפעולה שאנחנו כולנו ביחד משתפים בנושא הכל כך חשוב הזה.

לימור לבנת: יו"ר שדולת הנשים רינה ברטל, אנחנו מיד נדבר על שיתוף הפעולה ההדוק בין השדולה לבין משרד החינוך.

לימור לבנת: מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה הנכנסת ואני רוצה לברך אותך יהודית פלוטקין על כניסתך לתפקיד כל כך חשוב שיש בו המון עבודה והרבה אתגרים ואני בטוחה שתעמדי בהם בצורה הטובה ביותר.

לימור לבנת: הממונה על שוויון בין המינים במשרד החינוך, מרים שכטר, נמצאת פה גם היועצת שלי למעמד האישה מיכל כפרי שגם אותה אני אזכיר בהזדמנות הזאת משום שזה תפקידה וזה גם האתגר שלה בחיים למעשה, הנושא של מעמד האישה אז גם למיכל מגיע באמת בהזדמנות הזאת ישר כח גדול.

לימור לבנת: ידידתי, יושבת ראש חבר הנאמנים של הסוכנות יו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית לארץ ישראל, ידידתי קרול סולומון.

לימור לבנת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת – יש לנו כאן גם מחוקקים ממינסוטה.

לימור לבנת: נמצאת כאן סנטור סנדרה ליפפז, גם כן, ברוכים הבאים כולכם.

לימור לבנת: ברוכים הבאים.

לימור לבנת: הרשו לי לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לשבח את כולכם על העבודה החיונית שאתם עושים, הן בסוכנות היהודית והן בארגונים האחרים המעורבים, הן למען מדינת ישראל והן למען העצמת נשים.

לימור לבנת: אני חושבת ששתי המשימות האלה, שני היעדים האלה, שני האתגרים האלה כל כך חשובים ואני יודעת שאתם עושים עבודה נהדרת.

לימור לבנת: אני רוצה לשבח אתכם על כך.

לימור לבנת: מגיעות להן מחיאות כפיים סוערות לכל מי שבאו לכאן מארצות הברית ומסייעים כאן ומסייעות כאן גם למדינת ישראל ובארצות הברית כמובן עושים עבודה חשובה ביותר וגם כמובן לשוויון הזדמנויות בין המינים באמת מגיעות כל הברכות, התודות וההערכה.

לימור לבנת: נמצאים כאן איתנו גם מנהלות, מנהלים, מורים, מורות, מנחים ומנחות ובעיקר תרשו לי להגיד תלמידות ותלמידים של התכנית שלנו, נערות מובילות שינוי, נמ"ש שהיא תכנית שאנחנו ביחד עם שדולת הנשים והיא תוצג עוד מעט, מובילות אותה.

לימור לבנת: אני כמובן כמו תמיד מרגישה כאן בפורום הזה ממש בבית.

לימור לבנת: זה לא סוד שלכל שר ואולי גם לכל שרה יש את הבייבי שלו וחברותי שיושבות כאן יודעות שהבייבי שלי היא התכנית נערות מובילות שינוי ואני אומרת כי התכנית הזאת חייבת וצריכה להמשיך עוד, להמשיך ולהתפתח ולגדול ולצבור עוד ועוד ולהיות בעוד ועוד תכניות, עוד בתי ספר לעוד ועוד נערות ולעוד ועוד נערים ולכן זה בייבי כי זה עוד קטן, אבל זה מתפתח וזה יתפתח במהלך שלוש השנים האחרונות בצורה מצויינת ואני מאמינה שיתפתח עוד בהמשך.

לימור לבנת: למעשה זה צעד ראשוני מרגש מאד במסגרת מהפיכה רחבה שאנחנו מובילים במערכת החינוך ואני מדברת על המהפכה הפמיניסטית כי פמיניזם הוא לא רק תיאוריה או אידיאולוגיה אחת, הוא אחד מסיפורי ההצלחה של המאה העשרים שהיטיב את חייהם של עשרות מיליונים ברחבי העולם.

לימור לבנת: מי שנולדו לשחר של שוויון הזדמנויות ומעורבים בדיון העכשווי על שוויון של שכר ועל ייצוג שווה, לפעמים נוטים קצת לשכוח את ההישגים הענקיים שהיו לנשים במאה הקודמת, למשל זכות בסיסית שהיום נראית מובנית מאליה לבחור ולהבחר, זה בהחלט לא היה כך.

לימור לבנת: להשכיל, לרכוש מקצוע, דברים שהיו רק לפני מאה שנה ממש חלום, פשוט חלום אבל הם נקנו במאבק קשה מאד והמהפיכה הזאת התפשטה למסדרונות הכח וההשפעה והשלטון, מהמטבח למפעלי התעשייה ועד לאקדמיה.

לימור לבנת: אחת המטרות של המהפיכה הזאת היא לאפשר צמיחה של מנהיגות נשים.

לימור לבנת: היכולת להנהיג לא קשורה באיזה כרומוזום גברי, בגופן של נשים לא הושתל איזה גן שמורה להן להיות פאסיביות, אין שום גן שמונע מנשים להפוך למנהיגות אבל יש כנראה בכל זאת איזה שהוא באג, והבאג הזה כנראה הושתל במערכת והתמקם אי שם בהיסטוריה לא רק אצל נשים אלא גם אצל גברים ועל הבאג הזה אנחנו צריכים להתגבר ביחד.

לימור לבנת: אם אנחנו רוצים לפתח מנהיגות נשים, שוויון הזדמנויות צריך להתחיל ולעשות את זה כבר משלבי הילדות, תוך כדי כך שננצל את המשאבים והתשתיות שעומדים ברשותנו וקודם כל לפני הכל, התשתית החשובה ביותר היא תשתית החינוך.

לימור לבנת: מערכת החינוך הישראלית לא מושלמת ואני לא אגלה לכם סוד אם אני אומר שאנחנו גם עושים טעויות ואנחנו פועלים הרבה פחות או משיגים פחות ממה שהיינו רוצים להשיג אבל אני חושבת שמערכת החינוך מאמינה, מערכת החינוך הישראלית מבטאת הכרה בשוויון ערך האדם ובאנושיות שמשותפת לכולנו.

לימור לבנת: המטרה שאליה אנחנו מכוונים מתן הזדמנות שווה לכל אדם לממש את הפוטנציאל שגלום בו או בה, לתועלת עצמו או עצמה ולתועלת החברה האנושית כולה.

לימור לבנת: החזון הוא חזון של שוויון הזדמנויות ולחזון היסודי הזה מתייחס אחד משישה הדגלים שאותם הנפתי כשנכנסתי לתפקידי כשרת חינוך שהוא שוויון הזדמנויות בין המינים.

לימור לבנת: אנחנו צריכים להגדיל את המודעות שלנו למסרים סטריאוטיפיים שמתייחסים לשוויון או לחוסר שוויון במסרים שמועברים לילדות, לנערות וגם לילדים ולנערים וליצור מסרים חדשים במקום אלה הישנים.

לימור לבנת: אני משוכנעת שלדוגמה האישית יש ערך חשוב ביותר בתוך התהליך הזה ולא מיותר כאן

לימור לבנת: אולי להזכיר כשנכנסתי לתפקיד כשרת חינוך זה היה לפני שנתיים וחצי, זה קרה, זה כאילו במקרה אבל לא יכול להיות שזה מקרה, זה היה ביום האישה הבינלאומי ב 8- במרץ 2001.

לימור לבנת: בנאום הבכורה שלי אני אמרתי שאני רואה את עצמי מחוייבת לחלוטין לפעול בנושא שוויון הזדמנויות בין המינים ובאמת עשינו את זה.

לימור לבנת: יושבת כאן מרים שכטר שהיא היום ממונה על שוויון בין המינים במערכת החינוך, תפקיד שקודם לא היה, לא תקן והיה מן משהו חלקי כזה אבל היו היא עושה את זה בתקן מלא.

לימור לבנת: אנחנו למרות הקיצוצים תקציב השוויון בין המינים במשרד החינוך הוא פי שלושה ממה שהיה קודם, הוא עדיין קטן אבל הוא בכל זאת פי שלושה, הוא הרבה יותר גדול ממה שהיה.

לימור לבנת: אלפי גננות ומורות עברו בשנתיים וחצי האחרונות השתלמויות בנושא המגדר.

לימור לבנת: הקמתי ועדה לבדיקת סטריאוטיפים במגדרים בתוך ספרי הלימוד, בראש הוועדה עמדה מנכ"לית שדולת הנשים עו"ד אלה גרא, ההמלצות של הוועדה הזאת מיושמות באופן הדרגתי במערכת החינוך, אי אפשר להחליף את כל הספרים בבת אחת אבל אנחנו מיישמים אותם בצורה הדרגתית ובכלל אני משתדלת לעבוד עם נשים עד כמה שאני יכולה.

לימור לבנת: לא שיש לי משהו נגד גברים אבל יש לי הרבה בעד נשים ויש לי הרבה מאד בעד עבודה עם נשים ולכן גם מנכ"לית המשרד ובתפקידים אחרים מיניתי ככל שיכולתי וככל שאני יכולה ממשיכה למנות בעיקר נשים כי אני מאמינה שיש צורך לתת העדפה מתקנת לנשים, אבל אמרה את זה קודם חברת הכנסת גמליאל, יו"ר ועדת הכנסת למעמד האישה, אמנם יש לראשונה 18 נשים בכנסת וזה הרבה יותר מאי פעם אבל זה עדיין כמובן מעט, מעט מדי.

לימור לבנת: גם תוצאות הבחירות המוניציפליות, דיברנו קודם רינה ברטל ואנוכי, יו"ר השדולה, גם תוצאות הבחירות המוניציפליות השאירו לנו רק שתי נשים ברשות עיריות שהיו גם קודם לכן.

לימור לבנת: לא הצלחנו להגיע להישג בתחום הזה, אמנם ערים גדולות וחשובות אבל עדיין.

לימור לבנת: יש כנראה עליה במספר חברות מועצות הערים אבל עדיין בהחלט הישגים נמוכים מדי לנו כנשים ולנושא של מעמד האישה.

לימור לבנת: קשה, קשה מאד למצוא נשים רבות בעולם העסקים, אם כי יש שינוי במוקדי קבלת ההחלטות, גם כאן יש שינוי.

לימור לבנת: זה הון אנושי אדיר ומבוזבז ומדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה את הבזבוז הזה.

לימור לבנת: אני לא יכולה כאן להמנע מלהתייחס לכתבה שהופיעה בעיתון הארץ בסוף השבוע.

לימור לבנת: אני קראתי אותה רק אתמול כי לא הייתי כאן בסוף השבוע הזה.

לימור לבנת: היא היתה כתבה שערורייתית והחברות הזרות שלנו כאן לא מכירות את זה אבל הישראליות ודאי מכירות את הדברים.

לימור לבנת: הכותרת שלה היתה איפה הגברים כולם והיא עסקה בהגמוניה הנשית בפרקליטות המדינה והם טענו שזו בעיית הבעיות של מערכת התביעה בישראל.

לימור לבנת: היו בה בכתבה הזאת אמורות חמורות ביותר, סקסיסטיות שובניסטיות כמו הגיעה עוד פרגית ללול, או הן ביצ'יות מטורפות עם דם מתחת לציפורניים, אלה אמירות שאין להן שום מקום בחברה מתוקנת, דמוקרטית, שרוצה לראות את עצמה חברה שוויונית והיא פוגעת בציבור שלם של נשים מעצם היותן נשים, כלומר בגלל מינן בלבד ואני רוצה להגיד כאן עוד משפט אחד בחוסר צניעות.

לימור לבנת: כולנו יודעות שכשאנחנו מתמודדות על תפקיד אנחנו צריכות להוכיח כישורי יתר כדי לפעמים כפל כישורים כדי להגיע לאותו מקום שגברים מגיעים אליו ביתר קלות.

לימור לבנת: כדי שנשים יצליחו להגיע לעמדות השפעה הן צריכות להיות יותר טובות בדרך כלל מאשר הגברים שמתמודדים על אותם תפקידים ואני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי לברך את הנשים שמכהנות בתפקידים בכירים במשרד המשפטים, דווקא גם מקצועיותן וגם על האנושיות שהן מגלות שמתקיפים אותה בכתבה הזאת.

לימור לבנת: הקשחת הטיפול והמאבק נגד אלימות סחר בנשים, תקיפה מינית, אלימות במשפחה, נעשתה באופן סיסטמטי לא רק על ידי השדולה ועל ידי הכנסת אלא גם במשרד המשפטים וגם על ידי הנשים שנמצאות שם.

לימור לבנת: אם הן לא היו שם, ספק אם זה היה קורה בצורה שבה זה קורה ומגיע להן על זה ישר כח גדול ואני דוחה בשתי ידיים את האמירות המאד מאד חמורות שנאמרו באותה כתבה.

לימור לבנת: אלה אמירות פרימיטיביות, חמורות ביותר וכולנו צריכים לעשות הכל כדי לדחות אותן מתוך המערכת.

לימור לבנת: אני ציפיתי להרבה יותר תגובות בעקבות הכתבה הזאת.

קריאה: ח"כ לבני אני חושבת שחשוב מאד מה שאת אומרת עכשיו וזו עוד הוכחה לכך שאת החינוך שלנו לשוויון הזדמנויות בין המינים אנחנו צריכים לתת לא רק לבנות, לא רק לילדות שנמצאות כאן רבות מהן שפגשתי בכניסה ששותפות לתכנית, אלא גם לבנים וגם לתלמידים אחרת אנחנו מאבדים בדרך לא רק את הילדות אלא גם את הילדים.

קריאה: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו איפה אנחנו בדרך באמת כאן מאבדים חלק מהפוטנציאל של הבנות.

קריאה: נערות משלימות את בחינות הבגרות בממוצע גבוה מזה של הבנים, בכל המקצועות כולל במדעים, ממוצע הציונים לסטודנטיות לתואר ראשון עולה על זה של הגברים, השאלה היא עכשיו לאן כל המצטיינות האלה נעלמות אחר כך, מה קורה להן בדרך, איך אנחנו מפסידים אותן אחר כך.

קריאה: התכנית הזאת נערות מובילות שינוי, שתוצג מיד ואני לא ארחיב עליה את הדברים כי היא תוצג כאן אבל כל הרעיון הוא לתפוס את הנערות בשלב הקריטי של ההתפתחות, בשלב שבו הן מעצבות את הזהות שלהן כנשים צעירות ובשלב הזה אנחנו רוצים להעביר להן את המסר שלא רק שהן צריכות לממש את הפוטנציאל שיש בהן אלא שזה יהפוך אותן לנשים הרבה יותר נפלאות, לבני אדם הרבה יותר טובים ובאופן אישי אני רוצה עוד להזכיר שאני התחלתי את הפעילות שלי הפוליטית ואת החניכות שלי כפמיניסטית ואת הפעילות הפוליטית שלי בנושא מעמד האישה ואת החניכות שלי כפמיניסטית בשדולת הנשים.

קריאה: אני נבחרתי לראשונה ב- 92 לכנסת, אז גם הוקמה הוועדה לקידום מעמד האישה, שם נפגשנו חברות כנסת מימין ומשמאל כשהמכנה המשותף לכולנו היה שהכרנו קודם בפעילות משותפת בשדולת הנשים ולמרות חילוקי הדעות הפוליטיים בינינו שלפעמים הם מאד קשים, בכל הקשור לחקיקה ולפעולה למען שוויון הזדמנויות בין המינים, אנחנו למדנו לשתף פעולה במאבקים האלה, במאבקים הציבוריים הללו ואני משוכנעת לחלוטין שפעילות הוועדה לקידום מעמד האישה ושדולת הנשים הביאה בעשור האחרון לפריצת דרך משמעותית ביותר בכל מה שנוגע לחקיקה.

קריאה: עכשיו נותר לנו בעצם לאכוף את החקיקה, להטמיע את המסרים בציבור ובחברה לא רק בין הנשים.

קריאה: בסיומו של הסרט "אנני אוקלי אשת לפידות" ANNY GET YOUR GUN זה שם הסרט באנגלית אומר ידיד לאנני לנצח פירושו להפסיד.

קריאה: ולהפסיד פירושו לנצח ואז אנני שהיא אלופת הצלפים מפנימה את העצה הרעה הזאת שהיא קיבלה והיא יורה ומחטיאה בכוונה ובעיני זה סוף מאד עצוב.

קריאה: המסר שאנחנו מבקשים להעביר לכן הנערות שנמצאות כאן באולם והנערות שלא נמצאות כאן באולם הוא בדיוק הפוך.

קריאה: תזכרו לנצח פירושו לנצח.

קריאה: אני מאמינה בכל ליבי שהנצחון הפרטי של כל אחת מכן הוא נצחון גדול של כולנו, של החברה בכלל ושל החברה בישראלי בפרט, בהצלחה.

גילה גמליאל: תודה רבה לך גב' לימור לבנת הנכבדה, שרת החינוך, התרבות והספורט.

גילה גמליאל: עכשיו לכבוד רב לי להזמין את גב' קרול סולומון הנכבדה, האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד יו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית לארץ ישראל.

קרול סולומון: ח"כ גילה גמליאל, השרה לבנת וחברי הפאנל הנכבדים.

קרול סולומון: ההערות שלי יהיו מעט פחות רשמיות, מעט יותר אישיות.

קרול סולומון: אני רוצה להתחיל בשליחת מכתב אהבה בחזרה אל חברתי השרה לימור לבנת שלא רק – יש לנו ביטוי בצפון אמריקה שאומר, you can talk the talk, but what really counts is if you walk the walk והפירוש שלו הוא שאפשר לומר הרבה דברים.

קרול סולומון: בשורה התחתונה מה שחשוב הוא מה שאתה עושה.

קרול סולומון: בממשלות שבהן היא מילאה תפקידים, בנוסף לתחומי האחריות העצומים האחרים שהיו לה בתיקים השונים, היא מעולם, אפילו לדקה אחת, לא הסיטה את תשומת ליבה ואת זמנה ואת הההשקעה האישית מנושאים הנוגעים למעמד האישה בארץ.

קרול סולומון: כולנו, אם אנחנו גרים בישראל ואם בתפוצות, באמת חייבים לה חוב אדיר של תודה.

קרול סולומון: מכתב אהבה קטן נוסף כי אני לא מכירה אותה באותה המידה לח"כ גמליאל, כיוון שהיא הוכיחה שגיל ותבונה לא בהכרח – לא חייבים להיות באים בשנים כדי לצבור תבונה.

קרול סולומון: את היית האישה הראשונה שעמדה בראש אגודת הסטודנטים והאנרגיה והלהט הזה ילכו איתך, אני יודעת, גם באתגרי הכנסת.

קרול סולומון: ולרינה ברטל ואלה גרא, בעיקר, משדולת הנשים בישראל, אני מברכת אותן על העבודה היוצאת מגדר הרגיל שהן עשו וימשיכו לעשות למען נשים בהקשר של שיפורה של החברה הישראלית.

קרול סולומון: באופן אישי אני תומכת בשדולת הנשים מזה זמן רב.

קרול סולומון: אני גאה לומר שהסוכנות היהודית משקיעה גם היא, השקיעה בעבודתה של שדולת הנשים ובעיקר באותו חלק של התוכנית שכינס לכאן את הצעירים שנמצאים בחדר היום.

קרול סולומון: אם כן זאת זכות אישית גדולה עבורי.

קרול סולומון: כיוון שאחת המטרות שלי בקבלת התפקיד הזה כיו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית הוא שכולם יבינו בדיוק מה עושה הסוכנות היהודית.

קרול סולומון: אני לא אעביר – זה יכול להיות אולי סמינר באורך שנה ואני לא אכנס לכל זה פרט לכיוון אחד קטן.

קרול סולומון: הסוכנות היהודית לארץ ישראל נוסדה בשנת 1929.

קרול סולומון: היא תיפקדה בתור ממשלת ישראל לפני הקמת המדינה.

קרול סולומון: בן גוריון, בתבונתו, כאשר המדינה הוקמה סוף סוף ב-1948, הסוכנות היהודית לארץ ישראל לא פורקה.

קרול סולומון: מה היה הנימוק, מדוע הסוכנות היהודית לא פורקה אז.

קרול סולומון: הרי הגשמנו סוף סוף את חלומנו.

קרול סולומון: קיבלנו את מדינת ישראל.

קרול סולומון: הסיבה לכך שהסוכנות לא פורקה היתה שבן גוריון ראה את מדינת ישראל כמי שמיועדת לא רק לישראלים, אלא לכל העם היהודי.

קרול סולומון: אני חושבת, אני מקווה שזה מנגנון נוסף לחיבור ולהבנה מדוע אנחנו כאן היו.

קרול סולומון: כי יש סוגיות שקושרות אותנו אלה לאלה.

קרול סולומון: האם יש חילוקי דעות?

קרול סולומון: האם נסכים על הכל?

קרול סולומון: לא.

קרול סולומון: הרי לגבי אותם אנשים מאיתנו השייכים לעם היהודי, אנחנו העם היהודי.

קרול סולומון: הסכמה היא לא משהו שבא עלינו בצורה נורמלית בקלות או בטבעיות, אבל הדבר הזה בהחלט לא עצר בעדנו.

קרול סולומון: אבל למרות שיש סוגיות שקושרות אותנו אלה לאלה ולמרות שאנחנו תאונות של הגיאוגרפיה, ההכרח לדבר ולפעול כאיש אחד בסוגיות הרציניות ביותר שמשפיעות עלינו כעם, שמשפיעות על ישראל כחברה, זהו הכרח עבורנו.

קרול סולומון: כדי שנוכל באמת ובתמים להתקדם ולהשיג, למלא את צרכי העם שלנו, אלה סוכני השינוי שאנחנו צריכים להיות בהקשר של חברה משתנה, חברה העומדת בפני אתגרים מחוץ, ואתגרים מפנים.

קרול סולומון: אבל אנחנו קשורים יחדיו בדם ובתקווה ובחלומות ואל לנו לשכוח שאנחנו ביחד.

קרול סולומון: העתיד של כולנו קשור.

קרול סולומון: השגה, הקמה של מדינת ישראל אזרחית, דמוקרטית ופתוחה היא משהו שכל בני העם היהודי בכל המקומות בהם אנו חיים צריכים להשקיע בו כמיטב יכולתנו, הן להשקיע משאבי אנוש והן להשקיע משאבים כספיים.

קרול סולומון: לימור דיברה על העובדה שיש דלתות שכבר נפתחו.

קרול סולומון: אני רוצה לדבר בעיקר אל הצעירות הנמצאות כאן היום, כי אתן ירשתן דלתות שנפתחו עבורכן.

קרול סולומון: נתיבים שיש לכן הזדמנות לצעוד בהם בגלל תוכניות כמו התוכנית הזאת.

קרול סולומון: בהחלט תקוותי היא שכאשר תעברו דרך הדלתות האלה בעצמכן, תרימו תרומה משלכם, תלכו בעקבות חלומותיכן והחזון שלכן לחברה כאן, שגם אתן תהיו מסורות כמו לימור והנשים בפאנל הזה להקפדה על כך שהדלתות האלה ישארו פתוחות כדי שדור נוסף יבוא בעקבותיכן.

קרול סולומון: אני רוצה גם לדבר על העבודה ש – וכל מי שמכיר אותי יעריך את זה במיוחד – כדי לעבור בצורה אפקטיבית דרך הדלתות האלה ולזכות בהעצמה אמיתית ולהשתמש בכוח הזה בדרך המועילה ביותר האפשרית אסור להתבייש.

קרול סולומון: אל תחכי למישהו שיבוא אליך ויבקש ממך לעשות משהו.

קרול סולומון: הציעי את עצמך, גם אם דרך ארגון התנדבותי, לא משנה הדרך שבה את נכנסת לתוך מרקם החיים כאן, ראי את הדברים שאת רוצה לשנות, אבל אל תדברי עליהם.

קרול סולומון: עברי דרך הדלת ופעלי.

קרול סולומון: ככל שרבות יותר מאיתנו יעברו דרך הדלת ויפעלו, כך העולם סביבנו ישתנה יותר.

קרול סולומון: זה מעניין, ואני מקווה שזו לא כפירה, במובן מסוים יש חלק גדול מאוד ממני שלא מאמין בסוגיות הנשים.

קרול סולומון: האם הן קיימות?

קרול סולומון: האם יש סוגיות הנוגעות אך ורק לנו, כן.

קרול סולומון: אבל על ידי פעולה למען זכויות הנשים אנחנו פועלות לשיפור של החברה ככלל.

קרול סולומון: לפעמים מטריד אותי שאני חוששת שכאשר הקטגוריה של זכויות הנשים עולה שמבחינה מסוימת היא דוחקת אותן לפינה, שאנחנו מדברים רק מנקודת הראות של התועלת האישית.

קרול סולומון: זו לא תועלת אישית כלל.

קרול סולומון: דרך המנסרה של זכויות הנשים כל היבט והיבט של החברה מניב תועלת על ידי התמודדות עם הסוגיות שאולי נוגעות לנו באופן ייחודי כנשים.

קרול סולומון: זה מסר חשוב מאוד מבחינתי.

קרול סולומון: כיוון שבשלילה של גישה או באי-הקשבה ליתרונות שאנחנו יכולות להביא לשינוי ולעיצוב החברה סביבנו, נשלל מן החברה כולה משהו חשוב ביותר.

גילה גמליאל: תודה רבה לך גב' קרול סולומון, יו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית לארץ ישראל.

גילה גמליאל: עכשיו לכבוד לי להזמין את גב' רינה ברטל הנכבדה, יו"ר שדולת הנשים בישראל.

גילה גמליאל: בשם כל הנשים בישראל אני רוצה להודות לך על העבודה האדירה שלכן.

גילה גמליאל: זאת הזדמנות מצוינת עבורי להודות לך על שיתוף הפעולה המצוין איתכן.

גילה גמליאל: תודה.

רינה ברטל: בוקר טוב לכולם.

רינה ברטל: מי שמכיר אותי יודע שאני בדרך כלל לא מתרגשת כל כך מהר, אז אני מוכרחה לומר שהבוקר אני מאד נרגשת ומתרגשת, גם מהדברים שנאמרו מעל הבמה וגם לראות איזה שהוא חלום שהוא באמת קורם עור וגידים וקורה וזו פריבילגיה גדולה מאד לאנשים שיש להם חזון ומעוף שהחזון והמעוף הופכים למציאות ואתם כל מי שנמצא כאן, גם הנשיאות הנכבדה וגם הקהל שנמצא פה, אתה חלק מחלום שהפך למציאות ותודה רבה לכם.

רינה ברטל: מה קרה בעשור הזה ומה יקרה בעשור הבא ולמה התכנית חשובה ולמה חשוב שיושב כאן אגף שלם של נערים שגם הם משתתפים בתכנית.

רינה ברטל: מדוע זה חשוב, אני לא אחזור על הדברים שהשרה אמרה, הם כמובן כולם נכונים.

קריאה: היא נכתבה על יד אישה.

גב' רינה ברטל: יש לי בעיה עם זה, אז אני לא אציין את זה.

גב' רינה ברטל: זו זכות הדיבור שלי ואני אציין מה שנוח לי לציין, יש לי בעיה עם העניין הזה ולכן הכתבה הזו מה שאני מנסה לומר שהיא כתובה באנגלית, זה אומר שהיא מופצת בעולם, זה לא איזה משהו קטן פנימי בעיירה קטנה שכוחת אל בעיר הזו, כך אנחנו נראות וכך אנחנו נראים כחברה.

גב' רינה ברטל: אני מתביישת וזה לא מקרי כי הסיבה היחידה לכתבה הזו היא שהנשים הצליחו, הן הצליחו בתפקידן שהרי אם הן לא היו מצליחות לא היתה כתבה וזה הנושא וזה העניין.

גב' רינה ברטל: אני מבקש משפט שני ונוסף לומר שהתכנית שלנו נכנסת בימים אלה למגזר הערבי.

גב' רינה ברטל: אנחנו נכנסות עכשיו לארבעה, חמישה בתי ספר, אנחנו נכנסות כרגע למספר בתי ספר ברמלה, בנצרת, בחיפה, בטייבה, בסאג'ור ובעתיד נכנס בכפר יסיף בדבוריה ובישובים נוספים.

גב' רינה ברטל: אני רוצה מאד להודות לחברתי לעבודה הגב' מרים שכטר שגם בלעדיה הדבר הזה לא היה יכול לצאת אל הפועל ואני משוכנעת והשרה דיברה על הולדת הפרוייקט והיום בהיותו תינוק קטן בהמשך לחלום ולמעוף אני אומר מעל הבמה הזו מה אני הייתי רוצה.

גב' רינה ברטל: ובסיכומו של דבר הם יהפכו את כולנו לאנשים טובים יותר, לחברה צודקת יותר שוויונית יותר וחברה שתוכל יום אחד כשהשלום יבוא, היא תוכל להחליט איזו חברה היא רוצה להיות פה במדינת ישראל.

גב' רינה ברטל: המדינה שלנו לכל התפוצות, לכל הפזורה, ליהודים בישראל וליהודים שיעלו ויבואו.

גב' רינה ברטל: תודה רבה לכולכם.

גילה גמליאל: תודה רבה לך גב' רינה ברטל, יו"ר שדולת הנשים בישראל.

גילה גמליאל: עכשיו אני רוצה להזמין את גב' אלה גרא הנכבדה, מנכ"ל שדולת הנשים בישראל.

גילה גמליאל: היא תציג לנו את הפרויקט, נערות מובילות שינוי, בעברית נמ"ש.

גב' אלה גרא: המצגת היתה אמורה להיות קצת יותר קצרה, הגענו עם הגרסה הארוכה ביותר אז אני קצת אנסה לקצר בהצגה.

מורן קירצבנד: עסקנו בדימוי השלילי שנוצר לאישה הישראלית בתקשורת בארץ שמתבטא בין היתר בפרסומות שונות בטלויזיה.

מורן קירצבנד: נושא שלא שמנו לב לקיומו לפני הסדנא וכאן שינתה באופן קיצוני את השקפת עולמנו.

מורן קירצבנד: גילינו בסדנא שהדימוי של האישה חודר לתודעה שלנו כבר בהיותנו ילדים כאשר הורינו משמיעים לנו אגדות ילדים.

מורן קירצבנד: אגדות אלה כולן מבוססות על סטריאוטיפים מיניים, בין היתר האישה מתוארת שם כתלויה בגבר, כרגשנית שמחכה כל חייה לאביר על הסוס הלבן ואנחנו לא כאלה.

מורן קירצבנד: למדנו בסדנא להאמין בעצמנו ולדעת שאנחנו יכולות להגיע לכל שאיפותינו ומטרותינו, בזכות מי שאנחנו, לא משנה למי אנחנו שייכות והרצון שלנו זה הדבר הכי חשוב.

מורן קירצבנד: עכשיו לאחר סיום הסדנא אנחנו חושבות ברצינות רבה יותר על השכלה גבוהה והשגת מקצוע מכובד לצד קיום משפחה.

מורן קירצבנד: התכנית שעברנו היתה מאד מעניינת וחווייתית וכללה בתוכה בין היתר סרטי וידאו ומידע שימושי.

מורן קירצבנד: נוצר גיבוש גדול בקבוצה ונקשרנו מאד אחת לשניה ולמנחה עצמה שלימדה אותנו רבות.

מורן קירצבנד: לסיכום ניתן לומר שהסדנא הגבירה את המודעות העצמית לשנות והמודעות לחברה שיש מה לשנות בה והשפיעה עלינו רק לטובה.

מורן קירצבנד: לבסוף רצינו לומר תודה מיוחדת למדריכה שלנו שלימדה אותנו היום ונפיק את כל מה שהיא לימדה אותנו בטווח הקרוב וגם בטווח הרחוק, בתיה לוי תודה.

מורן קירצבנד: וזהו תודה רבה והמשך יום נעים.

גילה גמליאל: טוב, אפשר לראות את התוצאות בעצם הנאום.

גילה גמליאל: אני רוצה להזמין את דנה בורנשטיין ואלה קגן מבית ספר עמי אסף מועצה אזורית דרום השרון.

אלה קגן: שלום אנו תלמידות מבית ספר אזורי עמי אסף בבית ברל השייך למועצה האזורית דרום השרון.

אלה קגן: בית הספר עמי אסף היה מבין בתי הספר הראשונים שנכנסו לתכנית שוויון בין המינים ועל כן אנו רוצות לספר לכם.

אלה קגן: במהלך הסדנאות עסקנו בפעילויות שונות כגון ניתוח פרסומות מעיתונים, משחקי תפקידים וקריאת אגדות המדגישות את התכונות הפאסיביות לכאורה של האישה ואת הסטריאוטיפ המאצ'ואיסטי של הגבר.

אלה קגן: תוך כדי פעילות קרה תהליך מעניין.

אלה קגן: שמנו לב שהבנות בכיתתנו שהיו פאסיביות מלכתחילה לא הביעו את דעתן לטוב או לרע, התקוממו והחלו לדבר ולומר את דעתן.

אלה קגן: הסדנא תרמה מאד לכל הבנות, למודעות שלהן, ביחס לאי השוויון הקיים בין גברים לנשים.

אלה קגן: למדנו כי שוויון בין המינים הוא חשוב ונחוץ ובמיוחד למדנו כי בהתנהגות אסרטיבית ניתן לקדם את מעמד האישה.

אלה קגן: יש צורך עצום להעלות את המודעות בחברה ולפתח בקרב הבנות תכונות כגון אסרטיביות, בטחון עצמי ושאיפה לעצמאות.

אלה קגן: על מנת להעלות את מעמד האישה ולתת לה כלים להתמודדות עם המציאות המודרנית.

אלה קגן: תודה.

עדי ויניצה: אני רוצה לשתף אתכם בשלושה רגעים משמעותיים מבחינתי בתכנית הזאת.

עדי ויניצה: הרגע הראשון היה הרגע בו אחת הבנות אותן הנחיתי באחת הקבוצות, סיפרה לי כי הותקפה מינית ובעקבות ההשתתפות בתכנית היא החליטה להגיש תלונה למשטרה.

עדי ויניצה: הרגע הזה נשאר בין שתינו.

עדי ויניצה: הקבוצה לא היתה שותפה לו אבל מבחינתי ומבחינתה הוא היה משמעותי, אישי ומרגש.

עדי ויניצה: היא בעצם אמרה לי כי ההחלטה להתלונן היתה מבחינתה סוג של אמירה, עניין של עיקרון של להפוך רגעים שזוהו אצלה עם עלבון, עם מצוקה וחרדה למקור של חוסן וגאווה.

עדי ויניצה: הרגע השלישי הוא רגע של תובנה דווקא אצלי.

עדי ויניצה: הוא קרה במהלך הצפיה שלי בבנות אחת הקבוצות, שחלק מפרוייקט הגמר שלה לטובת הקהילה כלל מצגת ביקורתית, אותה הן התנדבו להכין ולהגיש במהלך ערב עיון פתוח לקהל שנושאו היה הצגת נשים בתקשורת הישראלית בכלל ובפרסומות בפרט.

עדי ויניצה: עצם העמידה מול הקהל היתה למעשה עמידה מול עצמן.

עדי ויניצה: מול התובנות החדשות שהן גייסו, מול הביקורת האישית שהן העלו, מול השורות התחתונות שהן ניסחו לטובת ראיה אחרת, ראיה שלהן, ראיה ביקורתית, נשית, צעירה, אלטרנטיבית.

עדי ויניצה: ובגלל עוד סיבה אחת בגלל ההזדמנות האישית שלי לחזור לגילן, לראות את עצמי בכל אחת מהן, ביישנית, מבולבלת, תוהה לגבי העתיד ויכולתי להציע לו דברים כשם שהוא יציע לי, ומנסה להשתפר בזכותן בכל פעם מחדש.

עדי ויניצה: תודה רבה לכם.

יאיר אפטר: כנער הרגשתי כחריג.

יאיר אפטר: לא אהבתי את הגישה המצ'ואיסטית לנערות, לא אהבתי את הדיבור על זיונים, תסלחו לי על המילה, לא אהבתי את המרחק שאני צריך לשמור, לא אהבתי להתחרות לא אהבתי.

יאיר אפטר: חשבתי שאני חריג וכשהגעתי לתכנית גיליתי שאני ממש לא חריג, שיש הרבה מהנערים כמוני אבל זו איזה שהיא תרבות שאנחנו הנערים, אנחנו הבנים גדלים עליה.

יאיר אפטר: תרבות שהיא תרבות סקסיסטית, תרבות מצ'ואיסטית שמסמנת לנו כל פעם מחדש את המקום שבו אנחנו צריכים להיות ולפעמים זה לא המשחק שלנו אבל אנחנו משחקים את המשחק והעבודה של 14 המנחים הנוספים, כולם גברים שנכנסים לכיתות, שנכנסים לקבוצות, זה בדיוק לשבור את המשחק הזה, את המשחק המצ'ואיסטי, את המשחק שבסופו של דבר מייצר את אותה תרבות סקסיסטית, את אותה תרבות שפוגעת בנשים, בנערות אבל גם בהם, גם בנערים עצמם וכמובן בחברה כולה.

יאיר אפטר: איך לאמץ תפיסה יותר הוגנת ותפיסה יותר שוויונית כלפי נשים אבל גם לראות בצורה ביקורתית את המחירים הכל כך כואבים שהם בעצמם משלמים במשחק הזה שכמו שאמרתי קודם שאצל רובם הוא משחק לא שלהם.

יאיר אפטר: עם זאת אולי זו בדיוק הסיבה למה התכנית הזאת כל כך חשובה ולמה חשוב להכניס אותה לתוך מערכת החינוך, כי סקסיזם חוצה מגדר, עבודה על תפיסות חוצה מינים, והעבודה הזאת היא קריטית גם עם נערים כי גם הם בסופו של דבר משלמים מחיר מאד מאד יקר על הפוזיציה הזאת, על המקום הזה שבו הם נמצאים וכאן באמת המקום להודות גם למשרד החינוך, גם לשדולת הנשים על המוכנות ללכת בכיוון הזה.

יאיר אפטר: על הראיה קודם כל, על ההבנה ועל העשייה המשותפת ובאמת החשיבות שמקנות גם לעבודה עם נערים כי בסופו של דבר השינוי הוא באמת שינוי של כולם.

יאיר אפטר: כולנו צריכים לעבור את התהליך הזה גם אנחנו הגברים, גם אנחנו הנערים, וגם בעתיד אני מקווה שזה יכנס גם לגני ילדים וגם לבתי ספר יסודיים כתכנית הרבה יותר הוליסטית, תכנית המשכית שתיצור תרבות חדשה, אווירה חדשה ובאמת עתיד טוב, הרבה יותר טוב לכולנו, גם לנערים אבל גם לנערות כמובן.

יאיר אפטר: תודה רבה לכולם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: עכשיו ננסה שוב להציג את הפרויקט.

גב' רינה ברטל: אני רוצה להודות מאד לשרה שלקחה את הזמן להשתתף איתנו הבוקר ועל כל העזרה ולמיכל כפרי, תודה רבה.

גב' רינה ברטל: תודה על כל העזרה.

גב' רינה ברטל: לפני שאני אתחיל אני רוצה להוסיף עוד כמה תודות לצוות השדולה ובעיקר לאיילה אילת שמובילה את התכנית הזו במשך 13 שנים מצידנו ולאיריס צור ממשרד החינוך שבלעדיה גם כן לא היינו יכולות לבצע את התכנית.

גב' רינה ברטל: כמשתתפת בפרוייקט ינסו להעניק לך כלים להתמודדות עם המציאות והמכשולים המחכים לך בשל היותך אישה.

גב' רינה ברטל: כמובן שזה מאוייר יפה, כתוב פה בבירור מהן מטרות הפרוייקט, המטרה העיקרית היא להקנות לך ידע בנושאים של אי שוויון חברתי בין המינים, הסיבות להיווצרותם וההשלכות הנובעות מאי שוויון.

גב' רינה ברטל: טיפוח מנהיגות והעצמת נערות בבתי הספר התיכוניים ותרומה לקהילה.

גב' רינה ברטל: אני רוצה להגיד לכם שעל כל אחד מהנושאים האלה במצגת, הם עבדו ופיתחו פה קצת איורים, קצת ציטוטים, אני ברשות

גב' רינה ברטל: כם אמשיך עוד כמה דקות.

גב' רינה ברטל: אני חושבת שלוח הזמנים שלנו מאפשר לנו עוד חמש דקות ונגיע עד כמה שנגיע ושם נסיים.

גב' רינה ברטל: כאן הם הכינו איזה מן מבדק שאת יכולה לבדוק עד כמה את אסרטיבית ומידת האסרטיביות שלך ומאחלים בהצלחה למתמודדות במבחן הקשה הזה שתיכף נגיע אליו.

השאלה השניה במבחן: דוגמה שלישית מהחיים.

השאלה השניה במבחן: אני הולכת עם חברה לקנות בגדים, לא מצאת דבר המוצא חן בעיניך אבל חברותיך מתעקשות שמכנס מסוים מתאים לך בדיוק מה תעשי.

השאלה השניה במבחן: אקנה את המכנס, החברות שלי מבינות הרבה יותר ממני באופנה.

השאלה השניה במבחן: אפשרות שניה, אני אגיד לחברות שלי שאני זו שהולכת עם המכנס ולכן אני צריכה להרגיש איתו בנוח או שאסלק את החברות שלי מהחנות ואגיד להן שהן לא מבינות כלום ושהן סתם מציקות.

השאלה השניה במבחן: אני רואה שהבנים באופן קונסיסטנטי מגיבים כפי שאנחנו מצפים שהם לא יגיבו ואיזו הפתעה.

השאלה השניה במבחן: אם ענית תשובה שניה, התנהגותך אגרסיבית, הינך דורסת את זכויות הזולת, מכלילה, מרימה את קולך, מאיימת ומביעה זלזול בסובבים אותך, כדאי שתתעשתי.

השאלה השניה במבחן: אם עניתם את התשובה השלישית, התנהגותך אסרטיבית, הינך מבטאת באופן ישיר, פשוט וקל את דעותייך, מחשבותייך ורגשותייך, גישתך עניינית ואת מכירה בזכויות הזולת.

השאלה השניה במבחן: חזק ואמץ.

גילה גמליאל: תודה רבה לכולם.

גילה גמליאל: לכולן, יש כאן יותר נשים.

גילה גמליאל: אני רוצה לומר לילדות הנערות והנערים שנמצאים כאן שאתם עוברים עכשיו תהליך של חברה מתוקנת יותר, שוויונית יותר וטובה יותר לכולנו.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות מעומק הלב לגב' רינה ברטל, לשדולת הנשים בישראל שעושה עבודת קודש.

גילה גמליאל: אני רוצה להודות לשרה לימור ליבנת, אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן, כמובן ליושבת ראש הסוכנות האישה הראשונה אני חושבת שנתת לנו כבוד גדול בהישג הזה, ההישג הנכבד ששם עכשיו הדלת תהיה פתוחה אבל לכולם, לכולן אני רוצה לומר שאיפה שיחשבו לסגור לנו את הדלת, אנחנו נכנס מהחלון.

אתי לבני: שלום לכולם.

אתי לבני: שני משפטי סיום, אני מבינה שכבר אין לנו סבלנות.

אתי לבני: ראשית כל פעם ראשונה שאני נחשפת לתכנית הזאת והיא פשוט מרגשת אותי, היא יוצאת מן הכלל.

אתי לבני: אנחנו ממלאות את התפקיד האחר בכנסת כחברות כנסת.

אתי לבני: אנחנו נאפשר באמצעות חקיקה לפתוח את הדלתות לנערות האלה שתרצנה לבוא, אנחנו נחוקק חוקים לגבי ייצוג הולם בחברות ציבוריות מעבר לחברות ממשלתיות.

אתי לבני: אנחנו נפתח את המקצועות בצבא ליותר וליותר נשים, אנחנו נעשה חקיקה שהשוויון ייעשה גם הלכה למעשה.

אתי לבני: תודה.

גילה גמליאל: אז תודה רבה, הארוע הסתיים.