ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 473, 2005-07-24 15:30

שאול יהלום: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: הנושא הוא הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ה-2005.

שאול יהלום: מונח לכולם נוסח, אני מתנצל שהישיבה הזאת נקראה למרות שאנחנו אמרנו שיש יותר זמן, אבל חשבנו שאפשר לזרז את החוק ושהתפנה לנו משהו בלוח הזמנים, מיד חשבנו שלטובת אנשים מוגבלים כבדי שמיעה, חשוב מאוד לזרז את החוק.

שאול יהלום: כפי שאתם רואים החוק מונח לפניכם, יש בו אחד עשר, שנים עשר עמודים, יש בו הרבה מחיקות, המחיקות הן אכן מחיקות שנעשו תוך כדי הבישולים ותוך כדי הישיבות, כי היו לנו הרבה ישיבות, הגענו להרבה הסכמים עם גופים גם שלומי נבון וגם אני וזו ההצעה שאנחנו מבקשים להציע.

שאול יהלום: בגלל השקיפות הכנסנו את כל מה שאנחנו מוחקים, אבל מה שמחוק, מחוק, שידעו גם מה שמחקנו.

שאול יהלום: אנחנו מתחילים לקרוא וכל הערה שתהיה, בבקשה להרים את היד, בצורה עניינית נטפל בה.

שאול יהלום: "בועת תרגום" – תחום המשולב, - זה הגדרות – בחוק זה מופיעים אדם או דמות המתרגמים לשפת סימנים ; "גוף מפקח" – אחד מאלה, לפי העניין: (1) לעניין שידורי הטלוויזיה המשודרים מכוח הוראות חוק רשות השידור – הוועד המנהל.

שאול יהלום: (2) לעניין שידורי הטלוויזיה המשודרים מכוח הוראות חוק הרשות השנייה לרבות הטלוויזיה הלימודית – מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו; (3) לעניין שידורים המשודרים מכוח חוק התקשורת – המעוצה לשידורי כבדלים ולשידורי לווין; (4) לעניין שידורי הטלוויזיה הלימודית, למעט שידורי טלוויזיה הלימודית המשודרים מכוח חוק הרשות השנייה – שר החינוך; "הודעת חירום" - כמשמעותה בסעיף 9.

שאול יהלום: חוק התקשורת – "כתוביות" – כתוביות בעברית בתכניות והודעות חירום בשפה העברית וכתוביות בערבית בתכניות והודעות חירום בשפה הערבית, הכוללות את הנאמר באותן תוכניות או הודעות חירום, לפי העניין, למעט תכניות לגיל הרך, בין שהכתוביות גלויות לכלל הצופים ובין שהן ניתנות לצפייה לפי בחירת הצופה, ובלבד שיהיו זמינות לכלל הציבור והכל בתנאי ששירות הכתוביות ינתן ללא תשלום נוסף.

שאול יהלום: (1) לעניין שידור על פי חוק רשות השידור – הרשות כהגדרתה בחוק האמור ; (2) לעניין שידור על פי חוק הרשות השניה – בעל זיכיון כהגדרתו בחוק האמור, ולעניין שידורי הרשות בהתאם לסעיף 48 לחוק האמור – הרשות כהגדרתה בחוק האמור ; (3) (א) לעניין שידור על פי פרק ב'1 לחוק התקשורת – בעל רישיון לשידורי כבלים כהגדרתו בסעיף 6א ובעל זיכיון כהגדרתו בסעיף 6יב1, בחוק האמור; (ב) לעניין שידור על פי פרק ב'2 לחוק התקשורת – בעל רישיון לשידורי לווין כהגדרתו בסעיף 6מג בחוק האמור; (4) לעניין שידורי הטלוויזיה הלימודית – הטלוויזיה הלימודית.

שאול יהלום: ערוץ הכנסת, כלול פה?

קריאה: לא.

שאול יהלום: למה לא?

שאול יהלום: אז בבקשה להוסיף את ערוץ הכנסת, ערוץ הכנסת יהיה פטור?

שאול יהלום: הוא לא שייך אליכם?

שלומי נבון: הוא בפיקוח שלנו, הוא מכוח חוק עצמאי שנקרא חוק שידורי הכנסת.

שאול יהלום: אבל הוא לא שייך לקבוצה?

שלומי נבון: הכנסת יודעת , ואפילו ניסתה לעשות מיזם כדי שיהיה פיילוט לכתוביות בשפת סימנים, והייתה כבר פנייה לגופים עסקיים –

שאול יהלום: היא לא בודקת, הטעות שלך, היא לא בודקת את יכולת הקריאה, היא בודקת את זה על כבדי שמיעה, לא על חברי הכנסת.

שאול יהלום: יש לך פה טעות.

קריאה: אני רוצה לשאול אם ההגדרה של הכתוביות, אם ברור ממנה, שזה רוב מה שנאמר בשידורים, ושלא יהיה מצב שזה כתוביות סיכום, כמו שיש היום, אולי היינו מוסיפים פה את המילה כל, כל הנאמר באותן תוכניות, שלא יהיה מצב שיהיה כתוב – ההתנתקות יוצאת לדרך ובזה הם יצאו ידי חובתם.

שאול יהלום: את הנאמר באותן תוכניות.

קריאה: אבל לא ברור מזה.

שאול יהלום: כל זה יכול להיות שמילה אחת פחות, אבל זה ברור אחד לאחד.

דן אורן: יש הגדרה של כותרת, זאת אומרת אם אומרים כל, זה קצת יותר חזק, אבל יש הגדרה של כותרת בסעיף תשע, שאם משווים את ההגדרה של כותרת להגדרה של כתוביות, אז אפשר להבין שכתוביות זה בעצם הקול.

קריאה: אם מתכוונים לזה, אפשר לכתוב.

דן אורן: כתוביות בעברית או בערבית לפי עניין הכולל עיקר התוכן של הודעה.

שלומי נבון: אני רוצה שתדע, לא כל מה שנאמר יופיע בכתוביות, חלק מההכשרה של אותו אדם שכותב את הכתוביות, היא גם להקשיב ולתמצת את המשפטים, ולא להגיד כל מה שנאמר, לא לכתוב את כל מה שנאמר וזה בסדר, אבל כל מה שנעשה בתוכנית, יהיה כתוב.

שאול יהלום: "משדר פרטי" - משדר טלוויזיה שאינו רשות השידור והרשות השניה, כאשר היא בעצמה מפיקה שידורים; מה זה משרד פרטי?

דן אורן: זה לא רלוונטי, אם מחקו את השמונים אחוז, זה לא רלוונטי.

קרני פלזטל זיו: זה לא רלוונטי, היה סעיף בהצעת החוק.

שאול יהלום: "תכנית" – תכנית טלוויזיה בשפה העברית או הערבית, שהופקה בעבור ערוץ טלוויזיה, או תוכנית שבמקורה היא בשפה זרה ואשר דובבה לעברית או לערבית, למעט תכנית אשר תוכנה המילולי הינו שולי ולמעט תוכנית מוזיקה.

יורם מוקדי: יש לי הערה, הדיבוב הוא לא היה חלק מנושא הדיונים, פה מדובר על תוכניות שהופקו בשפה העברית או הערבית.

יורם מוקדי: אנחנו פה לוקחים את החוק הזה למקומות אחרים לגמרי.

שאול יהלום: מה זה דיבוב?

שלומי נבון: דיבוב זה כמו שנעשה בצרפת, בצרפת אין בכלל, לא שומעים אנגלית, רק צרפתית.

יורם מוקדי: דיבוב אינו מוכר על ידינו כהפקת מקור, החוק הזה עסק בהפקות ישראליות, כל מה שנעשה פה, בשפה העברית, יקבל כתוביות,זה רוח החוק ומטרת החוק.

קרני פלזטל זיו: זה מוציא את כל הילדים מהחוק.

שלומי נבון: אבל מה שמדובר, זה לילדים שלא יודעים לקרוא.

שאול יהלום: בואו קודם כל נדבר על מבוגרים, אחר כך נדבר על ילדים.

יורם מוקדי: אני מדבר רק על ילדים.

שאול יהלום: אנחנו אומרים , רבותיי, זה נשאר ככה ודיבוב ילדים נדון תיכף.

ניר קישון: עוד הערה ספציפית, שוב, גם אם הדיבוב נשאר, זה מנוסח כך שגם בערוצים ערבים זרים למשל, תוכניות שדובבו מאנגלית או מיפאנית משפת המקור לערבית, בערוצים זרים, חייבות כתוביות לפי הנוסח הזה.

קריאה: גם אסור לנו לפי ה חוק להתערב בהם, אנחנו גם לא יכולים להתערב בהם.

שלומי נבון: אני לא מדבר על הערוצים האלה בכלל.

ניר קישון: או תוכנית שהופקה בעבור ערוץ טלוויזיה ישראלי, או תוכנית שבמקור היא בשפה זרה ואשר דובבה לעברית או לערבית.

קריאה: זה לא או, זה לא צריך להיות או, גם אם דיבוב זה צריך להיות לגבי תוכניות שמופקות עבור ערוץ טלוויזיה, שהקהל העיקרי שלהם זה קהל ישראלי.

שלומי נבון: את מכירה תוכנית שדובבה מארצות הברית והופקה במקור לישראל?

שלומי נבון: ניר, אם נציע נוסח כזה שיגדיר את התוכנית המדובבת, שמשודרת רק בערוצים שהם ערוצי –

ניר קישון: כמובן זה לא סותר את הנושא שרון העלה קודם, אני מדבר על הבעיה הספציפית, נוסף על הבעיה –

שלומי נבון: אבל אם ננסח את זה בצורה כזאת, זה יפתור את הבעיה?

שאול יהלום: מה זאת אומרת, איפה כתוב שהחוק מדבר רק על תוכניות מקור?

שאול יהלום: מחר אנחנו נניח נבוא ונגיד שסרטים, אנחנו היום לא דנים או כן דנים, שערוץ ארבע למשל שמשדר בדרך כלל סרטים, יש לו כך וכך, יכול להיות שאנחנו לא מתעמקים בו כי אנחנו יודעים שכל אדם שפותח סרט יש לו כתוביות.

שאול יהלום: מחר לא ירצו לשים כתוביות ויעשו דיבוב, אז ערוץ ארבע יהיה פטור מכל חובה לכבדי שמיעה?

קרני פלזטל זיו: רוב הדיבוב הוא בתוכניות ילדים והוא דובב לילדים שלא יודעים לקרוא.

שאול יהלום: על ילדים תיכף נדבר.

שלומי נבון: מה שאת אומרת, חלק גדול מהסדרות שמשודרות בערוצי הילדים, הם לילידים שהם בהחלט בכיתות מתקדמות של בית ספר, ואנחנו יודעים –

קרני פלזטל זיו: יושבת פה העורכת המיתולוגית של ערוץ הילדים, דבר איתה.

שלומי נבון: אני מתמצא טוב בסדרות בלעדיה.

שאול יהלום: רק רגע, למה לדבר על ילדים תיכף נדבר.

שאול יהלום: חוץ מילדים, את מסכימה?

שאול יהלום: ילדים, דיבוב ילדים, לדיון.

שאול יהלום: "תוכנית המשודרת בשידור חי" – תוכנית המשודרת ללא השהיות בין רגע הצילום לרגע השידור בפועל, למעט מהדורת חדשות ולמעט תוכנית לגיל הרך.

שאול יהלום: "תוכנית מוקלטת" – תוכנית שאינה משודרת בשידור חי.

שאול יהלום: למעט מהדורת חדשות ולמעט תוכנית לגיל הרך.

שאול יהלום: "תוכנית לגיל הרך" – תכנית המיועדת או מופנית בעיקרה לצופים שגילם מעל גיל 3 ופחות מ-7 שנים; "תרגום לשפת סימנים" – תרגום לפת סימנים, המופיע בבועת תרגום או המופיע בחלק מוגדר נפרד של המסך.

שאול יהלום: מה שנאמר בתוכנית.

קרני פלזטל זיו: אני רוצה רק להגיד משהו לגבי תוכנית בשידור חי, כפי שהועלה, במקור, בצעת החוק המקורית הוכנו גרייס של פער של שלושים ושש שעות, עכשיו הפער הזה צומצם לאפס.

קרני פלזטל זיו: בפועל לעשות דבר כזה, לסכם תוכנית שנניח מוקלטת ומצולמת שעתיים לפני כמו הרבה תוכניות, להוציא קלטת כזו החוצה לתרגום זה מאוד בעייתי, זה על הגבול של בלתי אפשרי.

קרני פלזטל זיו: לא לתת לנו גרייס של שום שעה שהיא, זה ממש לא אפשרי, זה המון תוכניות, אני אתן דוגמא, מני פאר או דברים כאלה, שמדובר בפער מאוד קטן של שעות וגם עזבו את הקטע שמדובר במעל כפול כסף, מדובר פה במשהו שהוא כמעט לא אפשרי לעשות.

קריאה: - תראו חדשות – אפשר להוציא את החומר מיד.

קרני פלזטל זיו: - זה עוד יותר חמור, חדשות – בתוכניות כאלה שאין לי משהו כתוב, הכול מאולתר, אנחנו גם אמרנו את זה בישיבה שנערכה ביום חמישי, שום פער שהוא, הוא מאוד, מאוד בעייתי, אנחנו גם נסכן אצלנו, בערוץ 2, אנחנו מסכנים, להוציא קלטת החוצה, שעדיין לפני, אתה מסכן שהיא לא תחזור אליך או שהיא תחזור פגומה, זה סיכון שכלל הצופים בערוץ כזה גדול – מה עם תוכנית שאני שעתיים לפני, שעתיים לפני השידור היא מצולמת.

דן אורן: אם תוכנית משודרת בשידור חי, היא לרבות תוכנית שהפקתה הושלמה שלושים ושש שעות או פחות לפני שידורה, אז אותה תוכנית תופעל החובה מוגברת, אז הכחול מחמיר.

ורד אשכנזי: אתה קורא את הנוסח הישן, אני הייתי רוצה לחזור לנוסח הישן, לפחות לאיזה שהוא פער, זה חוק שאנחנו, לפחות כקשת שותפים לו ומעוניינים בו.

ורד אשכנזי: אבל כשאתה מבקש ממני להוציא היום לתרגום ארבעים אחוז ומחר חמישים אחוז או מה שזה לא יהיה.

קריאה: אבל לגבי תוכניות בשידור חי, תחילת החובה בסעיף 4 זה ב-2009, לגבי תוכניות מוקלטות-

ורד אשכנזי: אתם עושים את 2009 מחר בבוקר.

קריאה: בדברים האחרים רצנו עד 2015, יש גבול כמה אפשר להתפשר.

ורד אשכנזי: מה שאתם עושים, זה פשוט מובילים אותי היום, למשהו שאני צריכה להתחייב לו ב-2009, היום, אני מוכנה לשים את הארבעים או חמישים אחוז, שאני כבר ככה מחויבת בהתאם לחוק רשות השנייה, ואין לנו בעיה, זה רק מגדיל, עצם זה שאנחנו מוציאים מתוך שידור חי דברים וכניס אותם לתוך שידור מוקלט, אתה רק מגדיל את הנפח, מכניס יותר דברים לתוך נפח, צריך להיות היגיון של להכניס דברים לתוך שידור מוקלט, מה גם שזה כמעט לא אפשר לעשות את זה, תנו לנו דברים שאנחנו יכולים להתמודד איתם.

ורד אשכנזי: אז לא שלושים ושש שעות, אז משהו אחר, אבל שאנחנו נוכל לעשות ולהחזיר את הקלטת מתורגמת כמו שצריך.

דן אורן: שידור חי זה קלדנית.

שאול יהלום: באולפן יהיו אנשים, כמו שיש לך אורחים, יש לך טכנאים, וכל מה שיש לך, יהיו לך גם מתרגמים, ואת מסדרת את סידור העבודה, והם יודעים כשנגמרה קלטת.

דן אורן: כמו שיש בכל העולם, ביקרתם ב-BBC?

דן אורן: זה מה שהם עושים ב-BBC, קלדנות או –

ורד אשכנזי: אני לא ה-BBC, אבל עדיין להכניס אותי לתוך חובה של משהו שאמור להיות ב-2009, שלא נותן לי שום פער.

ורד אשכנזי: גם מהבחינה הטכנית זה לסכן לי את השידור.

דן אורן: ב-2009 זה לא פער?

קריאה: לפי ההגדרות שלכם לקחתם הפכתם משהו שהקליטו אותו שעתיים לפני, לשידור מוקלט, כשבפועל ההערכות שלנו היא לשידור חי.

עמוס ממן: אני מרשת, עשיתם נכון ובכל נושא השידורים החיים הזזתם את תחולה של 2009, זה נכון, הטכנולוגיה משתפרת והיא תגיע לשם, יכול להיות שהכל שם יהיה בסדר, אנחנו נורא נשמח.

עמוס ממן: מה שקרה בעצם העובדה שבוטל – השלושים ושש שעות, דברים שהם מבחינתנו כמו שידור חי, הפכו להיות מוקלטים, זאת אומרת שהתחולה שלהם היא מיידית והטכנולוגיה לא תומכת בזה מיידית, זה מה שמנסים להסביר פה.

עמוס ממן: זאת אומרת שאנחנו עדיין חייבים לייצר איזה שהוא בפר של זמן, שיאפשר לשידור החי להיות טיפה יותר רחב, מאשר מה שחי כאן ועכשיו.

שאול יהלום: תן לי בבקשה דוגמא.

עמוס ממן: דוגמא, תוכנית כמו מני פאר, שורד הציגה קודם, מוקלטת שעתיים לפני השידור שלה.

עמוס ממן: מבחינת החוק הזה, היא שידור מוקלט לא שידור חי.

עמוס ממן: כלומר, נופלות עליו כל המגבלות שקשורות בשידורים מוקלטים, כלומר שצריך לתרגם אותה, איך לתרגם אותה?

עמוס ממן: רק בהקלדה LIVE, אין כזה חיה פה עכשיו, אין, לא קיים, יכול להיות שיהיה.

דן אורן: בוועדה הזאת זה קיים.

עמוס ממן: בואו נבדיל, זה לא שידור טלוויזיוני.

שאול יהלום: אתה רוצה להשיב?

עמוס ממן: רק שנייה, זה ברור מה שאני אמרתי?

שלומי נבון: זה ברור ואני רוצה לענות, תראה, אתה מחויב החל מלפני סעיף 3א1 ארבעים אחוז, אז אל תכליל את זה בתוך הארבעים אחוז, בארבעים אחוז אתה עושה דברים אחרים.

שלומי נבון: אתה מחליט, אני לא אומר לך תעשה את מני פאר עם כתוביות ותעשה את זה בלי כתוביות, אתה מחליט, יש לך ארבעים אחוז, שנה אחרי זה יש לך חמישים אחוז, ושנה אחרי זה יש לך שישים אחוז, תחליט אתה את מה להכניס מה לא, את מני פאר תעשה בלי כתוביות אם אתה לא מסוגל להיערך לזה, בגלל זה אתה לא מחויב במאה אחוז.

עמוס ממן: העניין הוא שיש פה עוד חישוק נוסף, מעבר לארבעים אחוז הכללי, שאחוזים גבוהים בתוך – שבסופו של דבר זה יחייב אותנו לעשות גם את זה.

עמוס ממן: אנחנו בסך הכול מבקשים, תנו לנו גרייס של זמן עד ליישור קו ב-2009, שבו שידור חי יחשב רחב יותר.

שאול יהלום: מה זה אצלך הליך של זמן, מה?

עמוס ממן: זאת אומרת מינימום עשרים וארבע שעות, כל מה שמוקלט בעשרים וארבע שעות הקרובות לשידור, ייחשב כשידור חי, ואגב יש ב-2009, כמו - -

שאול יהלום: בינינו לבין עצמנו מה הבעיה, שיש לך, אם היית אומר שעה לפני השידור, אני לא יודע, אבל עשרים וארבע שעות, נניח שתים עשרה שעות, בשתים עשרה שעות יש לך, הכול לפניך, יש לך יום עבודה וחצי.

שאול יהלום: אתה יכול להביא אותו למעבדה, אתה יכול לתרגם אותו אלף תרגומים.

עמוס ממן: לא, לא, זה לא מדויק.

שאול יהלום: למה זה לא מדויק?

שאול יהלום: בהנחה – למה זה לא מדויק?

עמוס ממן: אני אסביר את תהליך העבודה, אולי זה יהיה יותר ברור.

עמוס ממן: ברגע שקלטת מגיעה לחברה, היא צריכה לעבור תהליך של בדיקה והכנה לשידור.

עמוס ממן: אם חלק מהתהליך הזה צריך להיות גם הצעה לתרגום, זה צריך לצאת למקום חיצוני לתרגום.

עמוס ממן: הסיכון להוציא קלטת, שתים עשרה שעות לפני שידור לחברת תרגום, זה סיכון שלא תהיה קלטת.

דן אורן: מה שטוב ב-BBC, לא טוב פה, באמת, חבר'ה.

עמוס ממן: זאת רק אחת הבעיות.

שלומי נבון: גם היום יש כתבות ביומנים השונים, של ערוץ 2, שמלוות בכתוביות ואתם לא אומרים שאתם לא מסוגלים לעשות את זה.

עמוס ממן: אני אסביר לך את ההבדל, כאשר יש כתבות שיורדות לשידור לרוב יש להם קריינות שמוקלטת טיפה קודם, הקריינות הזאת באה מוקלדת, ולכן העסק הזה כבר קיים בילד אין בתוך המערכת.

עמוס ממן: זה לא אותו דבר כמו תוכנית שהיא תוכנית ששודרה LIVE TO TELL כמה שעות לפני השידור שלה, בלי טקסטים מראש.

עמוס ממן: דברים נאמרו שם תוך כדי, צריך לקחת אותם, להקשיב, לתרגם, להחדיר את הכותרות, כל זה –

קריאה: אתה לוקח כתבה מה-TNN, לפני דקה שידרו לך אתה ואתה מוסיף כתוביות, אתה לא מסוגל לעשות מעברית לעברית?

עמוס ממן: אם יש לי דקה וחצי אין לי שום בעיה בתוכנית – אל תתיימרו להיות אנשי מקצוע.

אבשלום וילן: כן, אבל אתה בשם המקצוענות מביא לנו דברים לדיונים, אתה מקבל גם זמן ואתה מקבל נפח מסוים, אז אם אתה עושה את זה אאוט-סורסינג, או שזה אצלך בפנים, אמר לך היושב ראש, לא הגיוני שטווח של שתים עשרה שעות, אתה מתארגן, אישרנו לך אחוזי רווח נאים, אני לא רוצה לעבור למאזנים, ותאמין לי זה שולי לגבי ההוצאה הכוללת, לעומת הדרישה של הוועדה, שהיא כבר נמשכת על פני כמה שנים, צריך לסיים אותה עכשיו.

אבשלום וילן: אם היית אומר יש פה פגם טכני, בלתי אפשרי, היית מספר לנו, תפתח לי ברמה של כדי להיות מספיק עדין, בתירוצים, אתה מבין?

אבשלום וילן: זה לא נשמע רציני, או מחסום טכנולוגי שלא עובר, המחסום הטכנולוגי יעלה קצת כסף, זה הכול.

עמוס ממן: בואו לא ניכנס לעניים הכספיים עכשיו, כי גם זה ISSUE לא קטן, לא נתעלם מזה.

אבשלום וילן: אז הבנתי, על זה מדברים.

עמוס ממן: לא על זה מדברים, אבל אם העלית את זה, גם זה נושא.

קריאה: מי שמשלם שלושים וחמישה מיליון שקל, פיצויים למנכ"ל שעוזב, אחוז אחד אתם מוכנים להקציב לתרגום.

קריאה: תתייחסו לעניין הזה.

שרון רוקני: גם לא בצעקות אני אתייחס, מה שאני אומרת שיש פה ערב רב, ערב רב גם במקורות המימון.

שרון רוקני: עכשיו אני מדברת בשם ערוצים שהם לא ערוצים שתיים מסחריים ויש פה עוד ערוצים ולערוצים האלה מוטלות חובות שהן עולות אותו כסף, אז זה לא מילה לדבר על כסף, אנחנו נגיע לזה, זה לא מילה גסה.

שרון רוקני: אני מנגה תקשורת וערוץ הספורט.

שאול יהלום: מה שכאן אומרים לך, זה תשובה של שלומי, שלך יש חובה מודרגת, ותמיד אתה יכול את הדברים הקשים עליך, לעשות אותם בשנים הבאות עליך לטובה.

שאול יהלום: ואתה לא חייב היום, לא יכול להיות שבשנתיים הקרובות שזה ארבעים וחמישים אחוז, אין לך את אלה שהם אינם הרגע האחרון, ואותם באמת אל תעשה אם יש לך קושי.

שאול יהלום: והרי רוב התוכניות הם לפני, הם לא נעשו ברגע האחרון ורוב התוכניות קיימות לך ואתה יכול להעביר אותם, מכסימום תילחץ בשנה השלישית, אבל כרגע שזה ארבעים , חמישים אחוז, ובשנה השלישית כמו שאמרת, בואו נקווה שהטכנולוגיה גם תעזוב לך, והדברים יסתדרו.

שאול יהלום: אם עכשיו היינו מחייבים מאה אחוז, אתה צודק, אבל עכשיו כשאנחנו מחייבים ארבעים אחוז, לא צריך להגזים.

עמוס ממן: כל מה שאנחנו מבקשים, זה לא להשאיר את זה בשלושים ושש שעות כמו שהיה קודם, כמו שהסכמתם ללכת לקראת המשדרים עם הדירוג של השנים, אנחנו מבקשים לתת גרייס בעניין הזה לתקופה הקצרה.

עמוס ממן: לא אמרנו לנצח, לתקופה שיש את ההקלה הזאת.

שאול יהלום: כן, אבל תבין, אין לנו את היחס בין ארבעים אחוז לבין זה.

שאול יהלום: אם אתה בא ואתה אומר – אני יכול להראות לך איפה זה זז, אז היינו, אבל ברגע שאנחנו אומרים, אם נניח מחר ניתן פטור, ניתן פטור גם לארבעים אחוז וזה לא יכול להיות מבחינת מכסימום יהיה לכם אחד כזה, אז תבקשו פטור.

שאול יהלום: לא יכול להיות שיהיה לך מצב, שארבעים אחוז וחמישים אחוז, תיפול דווקא בדברים הקשיים האלה, זה לא יכול להיות.

שאול יהלום: אתה יודע כמה אולפנים עובדים ואם יהיה מצב שכל האולפנים וכל מי שמתקשרים איתם באמת עובד ברגע האחרון ומביא הכול ביום האחרון, אז הוא יצטרך גם, תגיד לו, אם אתה לא מביא את זה עם תרגום, אל תביא לי.

שאול יהלום: זאת אומרת אתה חלק מהחוזה, שאתה עושה עם הזכיינים שלך הקטנים, - אולפני הרצליה, אולפני גבי רוזנברג - כל הדברים האלה.

שאול יהלום: אתה אומר תעשו את זה יחד עם תרגום, ואז הם יודעים זה בילד אין, אם תגיע למצב קטסטרופאלי שאתה לא תוכל למיין את זה במסגרת הארבעים חמישים.

שאול יהלום: מה יהיה בעוד שלוש שנים?

שאול יהלום: הרי כבר אתה בעצמך אומר שהטכנולוגיה תשתפר.

קריאה: ניתן לקבוע שבסעיף 4א חלה מחויבות –

שאול יהלום: רגע, אנחנו רק בשעות השיא.

קריאה: אני יודעת, אבל זה רלוונטי כל עוד –

שאול יהלום: נחזור אליו כשנגיע, קודם כל תני לנו להתקדם שניים, שנרגיש אנחנו מתקדמים.

קריאה: אני רוצה להציע לגבי הגדרה של שידור חי, שהיא רלוונטית לסעיף 4 א 1, שלתקופת המעבר, שהיא תחילת החוק ועד 1 בינואר 2009, יראו תוכנית בשידור חי, גם תוכנית שהופקה עשרים וארבע שעות לפני שידורה.

שאול יהלום: זה מה שהוא הציע, מה את רוצה, לעגן את מה שחברנו הציע?

שאול יהלום: שעות שיא – 2 (א) – שעות השיא של תוכניות הן שעות השידור בין 19:00 ל-23:00 ולגבי תוכניות לגיל הרך, בין 7:00 ל8:00 ובין 14:00 ל-17:00, אלא אם כן קבע הגוף המפקח אחרת בהתאם להוראות סעיף קטן (ב).

שאול יהלום: (ב) נוכח הגוף המפקח, לאחר בדיקת נתוני הצפייה בשידוריו של ערוץ טלוויזיה מסוים כי השעות שבהם שיעורי הצפייה בערוץ טלוויזיה הוא הגבוה ביותר שונות משעות השיא, יקבע לאותו ערוץ שעות שיא אחרות שלא יפחתו מארבע שעות ביום.

שאול יהלום: "תרגום לשפת סימנים" – תרגום לשפת סימנים, המופיע בבועת תרגום או המופיע - אני חוזר להגדרה על פי בקשת עורך דין וסרמן -

ג'ודי וסרמן: של מה שנאמר כמו שאמרנו בכתוביות.

שאול יהלום: כאן הגדרנו שעות השיא ואפשר לשנות את שעות השיא, ועכשיו כתוביות בתוכניות מוקלטות.

שאול יהלום: 3.

שאול יהלום: (א) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות, מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המוקלטות המשודרות במשך שלושה חודשים, בכל ערוץ טלוויזיה שהוא משדר: (1) החל ביום תחילתו של חוק זה – 40%.

שאול יהלום: (2) החל מיום 1 בינואר 2007 - 50% (3) החל מיום 1 בינואר 2008 - 60% (4) החל מיום 1 בינואר 2009 - 70% (5) החל מיום 1 בינואר 2010 – 80% וכך הלאה, ב-2013 יגיע למאה אחוז.

מיכל: אני מבקשת להעיר פה גם הערה כולנו חברות מסחריות שעובדות לפי תקציב שנתי, גם הממשלה וגם הכנסת עובדות לפי תקציב שנתי, לא יכול להיות שפתאום בחודש אוגוסט, ייכנס חוק לתוקף שישנה לנו את הכול, לפחות תנו לנו להגיע לשנה תקציבית מסודרת, אנחנו לא ערוכים באמצע השנה לדברים האלה ומדובר במיליוני שקלים.

שאול יהלום: מה זאת אומרת, אין לכם שלושים אחוז?

שאול יהלום: אין לכם ארבעים אחוז?

מיכל רפאלי-כדורי: כל דבר שיחול עלינו, שיחול עלינו משנת התקציב הקרובה.

קריאה: יש לך עשרים וחמישה אחוז כבר בחוק הקודם.

מיכל רפאלי-כדורי: יש לנו עשרים וחמישה אחוז, אבל אנחנו –

קריאה: כן אבל הרשות השנייה מחייבת אותם היו וולונטרית ליותר מזה, וגם במכרז שפרסמה, זאת הייתה הדרישה מזוכי המכרז.

קריאה: אז לא יתכן שהיום –

קריאה: יש פה גם ערוצי כבלים ולווין, סליחה.

שלומי נבון: אתם דיברתם על זה שיש לכם תקנות חדשות שמדברות על אחוזים כאלה.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל מה-2006, לא מלפני כן.

שלומי נבון: במילא ועדת החינוך הייתה אמורה לחייב אתכם, אז למה –

מיכל רפאלי-כדורי: אבל לא דיברה על סכומים כאלה מעשרים וחמש עלתה לשלושים.

שאול יהלום: אני אגיד לך, מה שאת אומרת יהיה לזה מקום לדיון כאשר נעסוק במתי תחולה של החוק, אנחנו לא קבענו שתחילת החוק היא היום, את צודקת אם היינו קובעים שתחילת היום זה היום, אבל אם נקבע שתחילת החוק זה עוד שלושה חודשים, אז מה הבעיה?

שאול יהלום: אז כאשר נדון –

מיכל רפאלי-כדורי: לא, אז אני מבקשת שתחילת החוק תהיה לפחות בינואר 2006.

שאול יהלום: חכי רגע, מיכל, כשנדון על תחולת החוק, תעירי את ההערה.

שאול יהלום: כל אחד יעשה חשבון.

קריאה: הדרישה למידת שיעור – מידי שלושה חודשים, היא בעייתית כשמדובר בשידורי טלוויזיה בגלל עונתיות השידורים, יש תקופות שיש יותר תוכניות בעברית, יש תקופות שיש פחות תוכניות בעברית.

קריאה: לכן אנחנו מציעים לעשות חישוב שנתי, שזה ישקף את כל לוח השידורים.

שלומי נבון: אנחנו עושים את זה בבסיס חצי שנתי, הנטייה שלנו כיום לעשות את זה חצי שנתי.

קריאה: חצי שנתי או שלושה חודשים לא משקף את התמורות.

שאול יהלום: כמה היום אנחנו אומרים שלושה חודשים?

דן אורן: מה מוקדי אומר שהם אצלם זה שישה חודשים.

דן אורן: הם מוכנים לשישה חודשים.

שאול יהלום: אתה רוצה ליצור מצב שתהיה רציפות, אתה לא רוצה ליצור מצב, שיכול להיות מצב של שישה חודשים ואז ברגע שיש לך שלושה חודשים כיחידה, אתה מבטיח שכל השנה תהיה בסדר, ברגע שיש שישה חודשים, אתה יכול להעמיק באופן אינטנסיבי חודשיים אחרונים, וארבעה חודשים להשאיר אותם ריקים.

יורם מוקדי: כך סברנו כשקבענו תקופות מדידה, אנחנו דחפנו אותם לעשות מדידה על בסיס חצי שנתי, כך אנחנו רוצים לעבוד, כי הם מתכננים לוח לפני זה, ולנו יותר קל לבדוק את זה באופן חצי שנתי.

יורם מוקדי: אין להם משחק, הם צריכים הרי מראש להגדיר לערוצים השונים מה הם צריכים לעשות.

שאול יהלום: בוא נעשה את זה חצי שנתי, בסדר.

קריאה: סליחה רגע, אבל מה לגבי הירידה לעומת המצב שהרשות השנייה מחייבת אותנו כיום, בסעיף התחלה של ארבעים אחוז, אתם מחייבים היום מר מוקדי נדמה לי חמישים אחוז, כמה?

יורם מוקדי: אני עדיין לא הרשות השנייה, אבל אני עובד על זה.

קריאה: כמה את משלמים היום –

יורם מוקדי: כרגע לפי הכללים שהגשנו זה שבעים אחוזים בז'אנרים מסוימים, עד שלושים אחוז בז'אנרים אחרים.

שלומי נבון: השאלה אם אי אפשר לקבוע היום חמישים אחוז.

יורם מוקדי: ההתערבות ז'אנרית שלנו היא התערבות נכונה לדעתנו ואנחנו נמשיך עם הכללים שלנו בכל מקרה.

יורם מוקדי: לא הייתי נוגע בזה.

שאול יהלום: (ב) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן , לפחות מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המוקלטות המשודרות במשך שלושה חודשים , חצי שנה, בשעות השיא בכל ערוץ טלוויזיה שבו הוא משדר: (1) החל מיום תחילתו של חוק זה 50%.

שאול יהלום: (2) החל מיום 1 בינואר 2007 - 60%.

שאול יהלום: החל מיום ראשון לינואר 2007 זה עולה כל פעם בעשרה אחוז.

שאול יהלום: (ג) אין בהוראות סעיף קטן (ב) כדי לחייב ליווי תוכניות בכתוביות, בהיקף העולה על המכסות הנקובות בסעיף קטן (א).

שאול יהלום: 4.

שאול יהלום: (א) משדר טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים המפורטים להלן, לפחות מסך זמן שידורן של כלל התוכניות המשודרות במשך שלושה חודשים.

קריאה: חצי שנה.

שאול יהלום: - בכל ערוץ טלוויזיה שבו הוא משדר.

שאול יהלום: וכאן שוב התאריכים.

ג'ודי וסרמן: החלה מלאה ב-2015.

שאול יהלום: החל מיום 15 לינואר 2015 - מאה אחוז.

שאול יהלום: אני חושב שהלכנו הכי לארג' שיכול להיות.

שאול יהלום: בבקשה.

קריאה: אני חושב שצריך לשקול את טובת הציבור פה, כשהחוק הזה ניזום בשנת 2000, אם אנחנו מסתכלים עליו , בתחילת 2006 אנחנו כבר היינו אמורים להיות עם מאה אחוז שידורים מלווים בכתוביות.

קריאה: אני חושב שיש בזה חוסר הגינות של המשדרים כלפינו, להגיד עכשיו, אחרי שהם משכו את החוק, כל כך הרבה שנים, להגיד לנו – בואו נדחה את זה לשנת 2015, יש פה איזה שהוא משהו שהוא אם לא פירי, הוא גם לא לגמרי ברור.

קריאה: כלומר כשאנחנו מדברים על פריסה נניח של בנייה של מעלונים בחוק הנגישות, יש איזה היגיון בפריסה הזאת, פה אין לזה שום היגיון, כלומר אותו קלדן או אותה קלדנית שמקלידה היום, באותו ציוד שיש, הוא אותו ציוד שישמש בחמישים אחוז, בשישים אחוז, בשבעים אחוז ובמאה אחוז.

קריאה: אין פה איזה היגיון גדול מבחינה כלכלית או מוסרית לפרוס את זה על כל הרבה שנים.

קריאה: אני רוצה גם להדגיש שבארצות אחרות הפריסה היא יותר נמוכה, פעם שעברה נתן לנו דר' שביט דוגמא של צרפת, אני חושב שאין שום הצדקה ללכת לקראת המשדרים בצורה כל כך גורפת עד שנת 2015.

קריאה: אני רוצה להדגיש, היום כשאנחנו מסתכלים על תוכנית חדשות, אנחנו לא מבינים אותה, זה שבשנת 2015 תואילו בטובכם לתת לנו תוכנית חדשות, או תואילו בטובכם לתת לנו תוכנית יצפאן או כל דבר כזה, אני חושב שאין לזה הצדקה כאשר שוקלים פה את שני הצדדים.

קריאה: אנחנו בהחלט הסכמנו מההחלטה על פריסה, אבל אין שום הצדקה לפריסה כל כך ארוכה.

נציג הכבלים: קודם כל לגופו של עניין רק, בפירוש ואני אשמח לפרט, יש הבדלים בציוד, לפחות לגבינו, לגבי הכבלים, יש מספר שינויים שהיינו צריכים לעשות גם בממירים מסוימים שלא תומכים בסוג מסוים של תרגום שנקרא DVD SUB-TITLES, צריך לזכור שבנוסף לכך אנחנו משדרים להבדיל מהברודקסטרים, אנחנו משדרים לא מחדר שידור אחד, אלא ממספר חדרי שידור, כל אחד מהערוצים שנקובים פה, ערוץ הילדים, ערוץ שמונה, ערוץ הספורט, משדרים לא מאותו חדר שידור, אנחנו פרושים היום –

קריאה: אנחנו מחויבים להוציא הרבה ערוצים החוצה.

נציג הכבלים: בדיוק, אנחנו משדרים היום, לפחות חברות הכבלים עדיין בנויות אופרטיביות כשלוש חברות שונות, שאומנם תחת טייטל אחד אבל שלוש שונות, כך שבהחלט להבדיל ממה שאמרת נדרש מאיתנו סוג של שינוי משמעותי בטכנולוגיה.

קריאה: אני לא אמרתי שלא נדרש, אבל אנחנו לא מדברים עכשיו על התחולה אנחנו מדברים על הפריסה, התחולה אתם ביקשתם, נתנו לכם הרבה זמן להתחיל עם זה, אבל למה לפרוש את זה על כל כך הרבה שנים, כבר יהיה לכם את ה ציוד, כבר יהיה לכם את הקלדנית, כבר יהיה לכם הכול, למה לפרוש את זה על כל כך הרבה שנים?

נציג הכבלים: צריך לזכור שציוד שמתאים לחדר שידור אחד, לא מתאים לחדר שידור אחר.

קריאה: אבל התחלה אנחנו כבר מקבלים, למה הפריסה הזאת, הרי כבר יהיה לך את הציוד, יהיה לך כבר את האנשים, אתה ביקשת משלומי כנראה שלוש שנים, או כמה שיש פה, או.

קריאה: קי.

קריאה: , נניח, גם על זה יש לנו ויכוח, אבל למה לפרוש את זה עד 2015, כבר יהיה לכם את כל הציוד.

נציג הכבלים: יש לנו, א' כמו שאמרתי, אני עושה הבחנה בין שני סוגי ציוד קצה.

נציג הכבלים: יש לנו היום בעיה לא רק בציוד המשדר, אלא גם בציוד הקולט, כלומר בחלק מהמקרים כדי להתמודד עם DVD SUB-TITLES, שזה למי שלא יודע תרגום שעולה ויורד, אנחנו נאלצים להחליף הרבה מאוד ממירים.

קריאה: אבל אם תוכל לתת בעשרים אחוז, תוכל לתת גם במאה אחוז, אני טועה או שאני לא טועה?

קריאה: הציוד יהיה.

נציג הכבלים: לא בהכרח, להחליף כמות אדירה של ממירים, זה תהליך שלוקח זמן, אגב יותר משנה ברוב המקרים.

נציג הכבלים: יואב קריים למה עשר שנים?

קריאה: בארצות הברית החילו את זה על פני שמונה שנים אגב, זה לא קרה מהיום.

נציג הכבלים: לגבי אגב יש עוד סוגיה, שמעתי קודם את המשפט, אני חייב להגיד המאוד דמגוגי לגבי הדרישה, שהוא אגב דמגוגי, כי גם הדרישה שלא התקבלה חברות הכבלים ואני מדבר גם בשם חברות הלווין, הן חברות שכרגע יש להם בעיית מימון, הם מוציאות הרבה מאוד כסף כל שנה מבחינתנו כל היערכות מהסוג הזה, היא היערכות שדורשת חסינות כלכלית.

נציג הכבלים: כלומר מבחינתנו נכון להיום, נוכח ההפסדים שלנו, נוכח תקציבים, אנחנו מצפים להגיע לאיזה שהיא התאזנות מסוימת שתאפשר לנו להשקיע את הכספים האלה.

נציג הכבלים: יש פה השקעה כספית לא רק חד פעמית, אלא גם ברמה השוטפת.

נציג הכבלים: כלומר עשינו תחשיבים שהוגשו לוועדה המייעצת, מדובר בהרבה מאוד כסף למספר חברות שכרגע יש להם בעיה של יציבות כלכלית ואנחנו מקווים כולנו, אגב זה מהות העסק שלנו, להתייצב עם השנים, מה שיאפשר לנו להשקיע ביותר קלות.

נציג הכבלים: כך שלפריסה יש עוד משמעות.

קריאה: מה שאתה אומר היה נכון אם לא הייתם מתנגדים לחוק הזה, גם כשמצבכם הכלכלי היה מצוין.

אבשלום וילן: עד שעלה הלווין הם עשו תשעים ושתיים אחוז, לא הגיעו לשמונה אחוז מהפריפריה, וכל התחנונים של הפריפריה, תתבעו אותנו, התנהגו בציניות מוחלטת, היום באמת מצבם הכלכלי לא טוב, לווין יש בעיות בכל מקום, אבל שנים גרפו שמנת ובניגוד לחוק, התעללו בתושבי הפריפריה, רק משום שהם פריפריה.

אבשלום וילן: אז אם אתה בא לועדת הכנסת לעשות את החשבון של אנא תראו, לך לבעלים שלך, ותגיד שהגינות בעסקים עובדת מההתחלה ועד הסוף, לא מתי שנוח לי אני לא אמלא את החוק, וכשלא נוח לי, אבוא למחוקק ואצעק גיוועלט.

נציג הכבלים: חברות הכבלים בשנים האחרונות ויעיד הרגולטור, עמדו בכל מחויבות בצורה יוצאת מן הכלל, אי לכך דברים לא רלוונטיים ולא הגונים גם.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד, זה קצת חוצפה, משום שהם מאוד רלוונטיים, וגם בעלי המניות שלך הודו פה, בועדת הכספים של הכנסת, שאכן הם לא היו בסדר.

אבשלום וילן: אמרתי לך, עד עליית הלווין, ברגע שעלה הלווין, שיניתם מדיניות.

אבשלום וילן: אתם עשר שנים התנהגתם בחוסר צדק.

יורם מוקדי: מה זה רלוונטי לדיון הזה?

יורם מוקדי: חברות הכבלים נאבקות על חייהם כרגע, וכל פגיעה מהסוג הזה יכולה לגרום לא יהיו שידורים, פשוט לא יהיו שידורים.

שאול יהלום: חבר הכנסת וילן, תקשיב לי מה שאני אומר לך, אני חושב עם כל הכבוד, שהפריסה שאנחנו נותנים היום, אתה לא מדבר על המאה אחוז, המאה אחוז כולם פה מתפלאים מתי הוא יהיה, הפריסה היא סבירה ביותר ובוא לא נעורר דובים שלא קיימים.

שאול יהלום: (ב) משרד טלוויזיה ילווה בכתוביות בשיעורים הפורטים להלן, לפחות מסך זמן שידורך של כלל התוכניות המשודרות בשידור חי במשך חצי שנה בשעות השיא בכל עוץ טלוויזיה שבו הוא משדר.

שאול יהלום: כאן יש לך ראשון בינואר 2009, עשרים וחמישה אחוז, בוודאי תעמוד בזה, מדרגים לך את זה, לא כתוב מתי מאה.

שלומי נבון: אין צורך להוסיף את זה, מפני שזה הולך לפי הסעיף הקודם שכבר יהיה מאה אחוז.

שאול יהלום: חדשות – החל ביום 1 בינואר 2009, תלווה בכתוביות מהדורת חדשות מרכזית יומית אחת בשעות השי, בכל ערוץ טלוויזיה שבו הוא משדר ושמשודרת בו מהדורת חדשות כאמור.

שאול יהלום: זאת אומרת עד 2009, מ2009.

שאול יהלום: החל ביום 1 לינואר 2013 ילווה משדר טלוויזיה את כל מהדורות החדשות, זאת אומרת בעוד תשע שנים.

זבולון גורני: יש לי בבקשה הערה , לא יתכן שאנחנו נצטרך לחכות עד 2009 כדי לדעת מה קורה בחשבות, אפשר חלופה אחרת, להכניס כותרות, כדי שלפחות נדע מה קורה בחדשות, לא יתכן מדינה כמו שלנו, שמייצרת חדשות, תחכה עכשיו ארבע שנים, בינתיים תעשו כותרות, זה ארבע שנים המתנה, החרשים רוצים לדעת מה קורה בחדשות.

קריאה: איזה היגיון ששידור חי יהיה ב-2007 ודווקא חדשות ב-2009, הרי – מה ההבדל פה?

קריאה: למה צריך לעשות הבחנה בין שידורים חיים לבין מהדורות חדשות?

קריאה: למה בדבר הכי קריטי לנו לדחות?

שלומי נבון: אני אסביר, קודם כל החובה של שידורים של תוכניות בשידור חי, מתחילה מ-1 בינואר 2009, עשרים וחמישה אחוזים.

שלומי נבון: דיברנו על חדשות גם ב-2009 ואני חושב שצריך להתייחס לשידור חדשות עם כתוביות בצורה שונה מאשר אנחנו מתייחסים בשידור תוכנית אחרת בשידור חי עם כתוביות, מפני שאני חשבתי שהדיוק , המיומנות של כוח אדם שמתעסק בכתיבה של כתוביות בשידור חי של חדשות, צריכה להיות גבוהה יותר.

שלומי נבון: לכן עשינו את זה, לא הייתי רוצה שבשידור של מהדורת חדשות, תשב קלדנית שעלולה לעשות איזה שהיא טעות, למרות ההכשרה שלה ולכן נתנו לה את פרק הזמן שתתאמן על שידורים אחרים ששם הטעות היא פחות קריטית מאשר בשידורי חדשות, שידורי חדשות צריכים להיות מדויקים, מסודרים, עם כוח אדם מיומן.

שלומי נבון: בסופו של דבר הרי הכול יהיה עם כתוביות.

שלומי נבון: אני באמת חושב שהרבה דברים שנאמרו פה הם אולי נאמרו מתוך רגש, צריך גם לחשוב על הטווח הארוך, בסופו של דבר יש פה התקדמות מאוד גדולה, וצריך לקחת בחשבון שבאמת כוח האדם הזה הוא כוח אדם שונה ממה שאנחנו מורגלים אליו, צריך להכשיר אותו הוא צריך לעבוד, להשתפשף, אם הוא לא יעבוד ולא ישתפשף הוא לא יצליח להיות מיומן וצריך לאפשר את זה.

קריאה: שלומי, אני נורא מצטער, אני לא חושב שיש הצדקה לארבע שנים להיערכות לשידור חי, באמת שלא, אנחנו גם מכירים את מדינת ישראל.

שאול יהלום: שלוש וחצי.

קריאה: עכשיו אנחנו גם מכירים – אני אסביר לכם מה קורה במדינת ישראל, כלומר הם יראו שהתאריך הקובע להם הוא ה-1.1.2009, הם לא יתחילו עכשיו להתכונן, הרי אנחנו יודעים, בתוך עמנו אנחנו חיים, כן?

קריאה: הם יזכרו בתחילת 2008 מה הם צריכים לעשות, הם יכנסו להיסטריה, או שהם יעמדו בחוק או שהם לא יעמדו בו, או שהם יבקשו דחייה, או שהם לא יבקשו.

קריאה: לכן המחוקק צריך לומר את דברו ולהגיד – אנחנו רוצים עוד שנה וחצי שאתם תהיו מוכנים, מתוך הנחה שיכול להיות שהם יתחילו עוד שנתיים, אבל לתת להם מראש שלוש וחצי שנים האלה, לדעתי אין לזה שום הצדקה, בעיקר שהם עצמם אמרו שהם צריכים בערך שנתיים, בשביל להתכונן לשידורים החיים.

אבשלום וילן: השאלה למה לא כותרות, כי בסך הכול אמרתם שאתם מגדירים, אבל נניח פיגוע כמו שקרה בשארם.

קריאה: זה יש, זה הודעות חירום.

אבשלום וילן: לא, זה בדיוק, הודעות חירום כן, כשקם מישהו בבוקר ורוצה לראות עיקר החדשות, אם אתה אומר תנו כותרות, אתם יכולים איכשהו לסגור לתוך זה, אם אין כלום, אתה אומר שלוש וחצי שנים אין כלום, אז ירצו, אתמול במקרה, חברות החדשות, במקרה ראיתי, בערב רצו עם כותרות.

קריאה: זה כל הזמן ככה.

אבשלום וילן: אבל זה בגלל חברות החדשות, לא בחוק, אז אני אומר, אפשר לבוא לפשרה, שכותרות לנסות להכניס.

אבשלום וילן: אתם עושים את זה.

שלומי נבון: אני חושב שזה בהחלט יכול להיות פתרון עד 2009, לחייב את תוכניות החדשות בכותרות.

קריאה: זה קיים, זה קיים ברשות השנייה.

שלומי נבון: למרות שזה קיים, היות וזה קיים מרצונה הטוב של הרשות השנייה ולא על פי הוראת חוק, עדיף שזה יהיה בהוראת חוק ולא תלוי ברצונו הטוב של מישהו.

שלומי נבון: אנחנו נעשה את זה במהדורה מרכזית אחת, שלפי ועדת התיאום שתצטרך לתאם בין הערוצים השונים, בין ערוצי החדשות השונים כדי שיהיה להם יותר -.

שלומי נבון: מה שאני מציע, צריכה להיות כאן גם עבודת תיאום וועדת תיאום, שמתאמת בין הערוצים השונים, כדי שתהיה אפשרות שבכל יום יהיו כתוביות במהדורת חדשות אחת לפחות, ועדת התיאום הזאת תצטרך לקבוע את הימים שבהם כל ערוץ חייב לעשות את תקציר החדשות, זאת אומרת ביום ראשון למשל יהיה בערוץ אחד כותרות וביום שני בערוץ שתיים וביום שלישי בערוץ עשר.

שאול יהלום: ואז מה אתה בא לקראתם?

שלומי נבון: שיש להם כל יום עד 2009, לפחות את תקציר החדשות, בכותרות עם כתוביות.

ג'ודי וסרמן: במהדורה מרכזית אחת.

שאול יהלום: זה כתוב?

ג'ודי וסרמן: זה יהיה כתוב.

אסתר תירוש: אנחנו עדיין מרגישים מאוד מתוסכלים, הכתוביות קיימות, הכותרות קיימות, למרות שאני מכבדת את ההצעה של זבולון גורני, אבל זה קיים בשטח, אז בעצם אנחנו לא מתקדמים.

אסתר תירוש: אנחנו עדיין רואים את ההחלה של החוק בעוד יותר מדי זמן.

אסתר תירוש: החוק הזה כבר שש שנים, חמש שנים יושב על השולחן, למה צריך לחכות עוד עשר שנים, עד שזה ייצא לפועל?

שאול יהלום: זה שזה יושב חמש שנים, זה לא סיבה, זה סיבה מוסרית, אבל זאת לא סיבה, עד שלא מונחת סכין על צווארך, את לא מתכוננת ואז את אומרת יופי, כנראה זה יהיה ככה עד סוף הימים.

שאול יהלום: עכשיו אנחנו מדברים על מצב שאנחנו צריכים להיערך לעניין, ומיום קבלת החוק בהנחה שאנחנו מקבלים את החוק השנה.

שאול יהלום: אז אין ברירה אלא לבוא לקראת הגופים העוסקים בעניין.

אסתר תירוש: אנחנו מבקשים שזה יהיה בתוך שנתיים ולא בתוך ארבע שנים, האוכלוסייה הזאת לא יכולה, היא לא בעניינים, וזה גם יתרון, הכתוביות תורמות לאוכלוסייה מאוד גדולה, גם לאנשים שיש להם ירידה בשמיעה בגיל מבוגר, לאנשים קשישים.

שאול יהלום: אנחנו יודעים את זה, הרי לזה אנחנו עוסקים בעניין.

שאול יהלום: אז מה שנאמר –

אסתר תירוש: אנחנו מבקשים ללכת לקראת אותה אוכלוסייה.

שאול יהלום: מה שנאמר פה, שמ-2009 יש לך כאן מהדורת חדשות מרכזית יומית, למעשה יש לך שלוש מהדורות, יש לך גם ערוץ אחד, גם ערוץ שתיים וגם ערוץ עשר.

שאול יהלום: עד 2009, שלוש וחצי שנים, תהיה ועדת תיאום, שהועדה הזאת היא אומרת אתה תורן ביום ראשון ושני, אתה תורן שלישי ורביעי אתה חמישי ושישי, זאת אומרת שתהיה מהדורה אחת רצינית מתורגמת.

קריאה: מה שחמי אמר שהוועדה קיבלה, זה כותרות.

אחיה קמארה: וזה מיותר לי, גם היום הם עושים את זה, אין פה שום שינוי, גם היום עושים כותרות.

שאול יהלום: אני שואל כאן את הערוצים באמת, את הערוצים אחד, עשר ושתיים, אם אנחנו מטילים עליכם כתוביות מהדורות החדשות, אבל שליש מזה עד 2007 - אתם תעמדו בזה?

יורם מוקדי: אני אסביר מה הקושי לעניין מהדורות חדשות באופן ספציפי.

יורם מוקדי: אנחנו מדברים על תוכניות שבעצם כמעט כולן מורכבות מדברים שנוצרים או בזמן אמת או דקות ספורות לפני זמן האמת.

יורם מוקדי: מספר הכתבות שמוכנות הרבה זמן מראש, הוא קטן ביותר.

יורם מוקדי: התוצאה בפועל היא שבעצם צריך לתקתק את זה בזמן אמת בזמן שזה משודר, ואינהרנטית יש כאן חשש לטעויות.

יורם מוקדי: כרגע אנחנו לא במצב שאפשר להסתיר את הכתוביות האלה מבחינה טכנית, זאת אומרת שהציבור כולו ייחשף למצב, או עלול להיחשף למצב של טעויות , כשאנחנו מדברים על מצב של חדשות, זה גם יכול לגרום לנזקים.

יורם מוקדי: לכן דווקא פרישת הזמן הזאת, שתוביל אותנו לתוך הזמן שבו תהיה טכנולוגיה מתאימה להסתיר את הכתוביות, דווקא נכונה כפי שזה מנוסח כאן.

יורם מוקדי: אם אנחנו הולכים את זה כבר היום, זה יכול להביא לדברים שיטעו את כלל הציבור.

קריאה: לא היום, בעוד שנתיים.

יורם מוקדי: אני לא יודע בעוד שנתיים, אני שומע מהאנשים הטכניים שעד שהאפשרות להסתיר את הכתוביות תהיה ישימה, זה עניין של כמה שנים.

יורם מוקדי: יש סכנה מסוימת, שהכתוביות שמתוקתקות בזמן אמת, יהיו שגויות.

קריאה: כמה זמן לוקח להכשיר קלדנית?

שאול יהלום: נניח שאנחנו נבוא, אנחנו רוצים לשדר מהדורה אחת, יכול להיות שהמהדורה האחת, נניח חצי שעה, אתה בא ואתה אומר – אני יכול , נניח, לשדר בשליש מהזמן, והרי חלק גדול מהכתבות הן כן כתבות שבבוקר כבר הכינו אותם.

יורם מוקדי: לא, לא בארצנו הקדושה.

שאול יהלום: חלק, אז מה שנותר לך זה לעשות שתהיה קלדנית שתעשה את הדברים לא בשידור חי, אלא שגם זה אפשרי, אלא תעשה את הדברים בטכניקה של שעה שעתיים מראש.

יורם מוקדי: אם יש כתבה שמוכנה בבוקר, אפשר –

שאול יהלום: זה ברור.

יורם מוקדי: הרוב המכריע של הדברים הוא לא כזה, כתבים נכנסים באמצע השידור, הקריין מכניס תוך כדי דיבור את ההערות שלו, נכנסים פרשנים לאולפן, זה דבר דינאמי, שקורה בזמן אמיתי, לכן זה-

שאול יהלום: בסדר, אבל אתה יודע שכמו שיש תרגום סימולטני, אפשר להכשיר את הקלדנית לעשות את זה.

שאול יהלום: אני לא יודע, אני חושב שזכותם של אנשים, אני יכול להוריד את זכויותיהם על ידי להגיד להם, יש לכם מהדורת חדשות אחת וזהו.

שאול יהלום: לא חייב לתת לכם היום גם שתיים וגם עשר.

שאול יהלום: ותזכה לחיות בשנת 2009, אבל גם את זה לא, שלא תהיה להם מהדורה אחת, זה נראה לי – אלא מה, צריך את הקלדנית על המקום וזה יכול להיות שיהיו כמה שגיאות, וכל הציבור יבין את זה.

יורם מוקדי: אבל יש כבר היום מצב שמקבלים תמצית של הכותרות בהתחלה, חלק מהכותרות כבר מודפסות.

שאול יהלום: מה זה תמצית?

שאול יהלום: אתה יודע שהתמצית לאנשים לא כבדי שמיעה, התמצית נעשית כדי לגרות אותם להסתכל אחר כך במהדורה, אם התמצית מספקת הוא הולך לעשות דברים אחרים, למה?

שאול יהלום: כי התמצית מגרה, באמת, תשמע, גילויים חדשים בפרשת עומרי שרון, אבל אתה מעלה סקרנות, ואת הגילויים החדשים, אתה רק תדע במהדורה העיקרית.

שאול יהלום: אני חושב שבעניין הזה אתם צריכים לבוא לקראת העניין, למרות שיהיה כאן איזה שהוא קושי, אבל ועדת התיאום תצטרך לעשות את זה, אנחנו גם בעניין הזה מציעים גם לא מהראשון לינואר 2006, אלא 2007, גם יש לך שנה וחצי להיערך.

שאול יהלום: אנחנו מציעים שבמשרדי חדשות, החל מתקופת הביניים של שנתיים, מהראשון בינואר 2007, עד הראשון בינואר 2009, תהיה ועדת תיאום בין כל הערוצים, וועדת התיאום הזאת תדאג שתהיה מהדורה מתורגמת עם כתוביות בחלוקה פרופורציונית של חברות החדשות של שלושת הערוצים.

שלומי נבון: אני חושב שזה בלתי אפשרי.

שאול יהלום: למה זה בלתי אפשרי?

שלומי נבון: אני חושב שזה בלתי אפשרי, מפני שהיום אני לא חושב שיכול לקום מישהו ולהגיד – אני יכול עוד , בתוך חצי שנה להרים את העניין הזה.

שאול יהלום: מ-2007.

שלומי נבון: אם זה מ-2007, זה בסדר.

קריאה: בעניין השידורים החיים הייתה איזה שהיא הצעה, - שאפשר לגזור איזה שהיא גזירה שווה שהשידורים החיים, שיינתן איזה שהוא פער, לפחות לתקופה כלשהי, אם לא עד 2009, איזה שהוא פער, את הצעת משהו כשדיברנו על עניין הגדרת שידורים חיים.

שלומי נבון: בני, אתה חושב שעד 2007 יש אפשרות שאתם תוכלו לשדר מהדורת חדשות מלאה עם כתוביות?

קריאה: אני לא מאמין, קשה להתנבא, אבל זה תלוי בדינאמיקה ומה שיקרה בחברות המסחריות שיאמינו – אנחנו בינתיים לא ראינו ולא מסוגלים לראות מערכת אחת שעובדת.

קריאה: עכשיו אנחנו מדברים על חדשות, זה עוד חמור יותר.

קריאה: תאר לך איזה שטויות יעלו לאוויר ואיזה משפטים כתובים.

קריאה: איך זה יכול להיות שאי אפשר להסתיר את הכתוביות, זה נראה לי –

שלומי נבון: אם אפשר או אי אפשר להסתיר, זה לא משנה לי, מפני שזה לא משנה מי קורא את השטויות, אם כתובות שטויות, לא אכפת לי אם קורא את זה אדם שהוא כבד שמיעה או ששומע טוב, זה פחות מעניין אותי.

קריאה: כן, אבל מי שנזקק לזה יבין, ומי שלא, שזה תשעים וחמישה אחוז מהאוכלוסייה, - זה מה שחמור.

שאול יהלום: רבותיי, ברור שיינתן לכם מספיק זמן, אבל אתה גם צריך לא לחשוב על שלומי, אלא לחשוב על כבדי שמיעה, לבוא ולהגיד להם שלוש וחצי שנים מהיום, במדינתנו המודרנית, שנמצאת עם כל השכלולים ומקבלת פרס נובל וכל זה, אתם שלוש וחצי שנים לא תשמעו חדשות.

שאול יהלום: אז אני בא ואומר לך - לי ולך יש שלושה ערוצים, יש לי באמצע, בשבע וחצי יש לי שמונה, יש לי שתים עשרה יש לי מהיום למחר ויש לי ויש לי, וגם בבוקר מי שקם בבוקר ולא הולך לתפילה.

שאול יהלום: לכן מה אתה מבקש פה, מהדורה אחת, מרכזית, וגם זה רק שליש, ביומיים בשבוע, הטכניקה קיימת, היא לא כל כך משוכללת כמו שיהיה לכם ב-2009, יש לכם שנה וחצי להיערך, הרמתם דברים יותר חזקים.

שלומי נבון: מה אנחנו מסכמים?

שאול יהלום: הוועדה תחלק באופן יחסי שליש, שליש, שליש, או באופן יחסי לנפחי השידור את החובה בשלב בין 1.2007 ל-1.2009, למהדורת חדשות מרכזית אחת, עם כתוביות.

שאול יהלום: אחד ביום, אבל אחת משותפת לכל שלושת הערוצים.

קריאה: יש סכנה שלא יעמדו בזה.

שאול יהלום: למה לא יעמדו בזה?

שאול יהלום: בכמה כן יעמדו?

שלומי נבון: אני חושב שצריך להשאיר את זה על הכותרות, במכסימום; מוטי קרסו, אם אתה יכול, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

שלומי נבון: את מה שעובר בטלפרומפטר, מה שקורא גדי סוקניק, שהרי זה כתוב לו, מישהו מקליד את זה והוא קורא את זה, נכון שהוא מאלתר ונכון שהוא מוסיף ונכון שהוא יצירתי והכל, אפשר להעביר את זה ככתובית?

מוטי קרסו: תלוי באיזה תוכנה הטלפרומטרים משתמשים, אבל –

שלומי נבון: טכנית, אפשר לעשות את זה?

קריאה: הוא אמר, בחו"ל יש תוכנות כאלה.

שלומי נבון: מה זה בחו"ל?

שלומי נבון: אפשר להביא מחו"ל לפה, אנחנו ב-2005 היום.

מוטי קרסו: יש מקומות בחו"ל שלוקחים טלפרומפטר ומשתמשים בו בשביל הכותרות, כן.

שלומי נבון: זה ניתן.

דן אורן: הטלפרומטר טוב רק לכותרות.

דן אורן: אם רוצים את כל התוכן, אז צריך – מדוע עד 2007 אי אפשר להכשיר את ההקלדה ואז מביאים משהו שהוא לא שייך.

שאול יהלום: פשרה על פשרה, ב-2007 כותרות, ב-2008 כתוביות וב-2009 כמו שכתוב.

שאול יהלום: בסדר?

שאול יהלום: באנו לקראתכם, הכי הרבה שאפשר.

שאול יהלום: אני חוזר: בשנת 2007 מהדורה מרכזית אחת, אבל עם כותרות.

שאול יהלום: הוא צריך לתת את הכותרות, ב-2008, מה שאמרנו כתוביות, ב-2009 כל משדר כשלעצמו.

שאול יהלום: תשתדלו להיעזר בסבלנות.

שאול יהלום: רבותיי, אנחנו מגיעים לכבלים ואני אומר כאן זוהי פשרה, ישבנו ביום חמישי עם יורם מוקדי והגענו לדעתי לפשרה סבירה, אני הייתי מעדיף כמובן יותר, אבל אני חושב שזוהי פשרה סבירה.

שאול יהלום: בשמונה ערוצי טלוויזיה שתורה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, לפי מה היא תקבע, או שיעור הצפייה הגבוה ביותר, או שלושת הערוצים הייעודיים, הרוסית, החדשות והמורשת, יחולו החובות האמורות בסעיף 3.4.5 זאת אומרת –

שלומי נבון: זה לא או, או , יש להם שמונה, עם המכסימום רייטינג, ומתוכם – אמרת או זה או זה, זה התפרש.

שאול יהלום: לא, חמישה רייטיניג ועוד שלושה הייעודיים, יחד שווה, חמש ועוד שלוש שווה שמונה.

יורם מוקדי: אני מציע דבר ראשון להפריד בין השלושה האלה לחמישה, לפחות להעלות את ההסכמה שלו בלי שהיא הושגה, כי כרגע לא - -

שאול יהלום: אתה תגיד אחר כך הערות, עכשיו יש לנו, להם אני לא נוגע רבותיי, להם כל החובות מה שכתוב.

שאול יהלום: מה שאני עושה עכשיו חישובים הם לא נכנסים בתחשיב, הם לא מורידים לי את התחשיב.

שאול יהלום: בערוצי טלוויזיה, שאר הכבלים, שעיקרם שידורי דרמה ותעודה, יחולו על משרד הטלוויזיה החובות בשיעור שבעים אחוז.

שאול יהלום: בערוצי טלוויזיה שעיקרם שידורים לילדים, יחולו על משרד הטלוויזיה החל מיום הראשון לינואר החובות לפי 3.4.5 בשיעור של שבעים אחוז , על זה תיכף נדון.

שאול יהלום: בערוצי טלוויזיה שעיקרם שידורי ספורט, יחולו על משרד הטלוויזיה החובות, וכאן הייתה רשימה שלמה.

שאול יהלום: זה לא עשרים אחוז דיברנו על חמישים אחוז עם רשימה של כל החובות שצריך לעשות, אם אני טועה תתקן אותי.

שאול יהלום: ביתרת ערוצי הטלוויזיה יחולו על משרד הטלוויזיה החובות בשיעור שלושים אחוז, במועדם הקבועים באותם סעיפים.

שאול יהלום: סעיף (ג) נראה לנו לפי ההיקף היום, אם מחר יהיו אלף לוויינים או יתווסף לנו עוד לוויין או משהו כזה, השר יכול להחיל, הוא צריך להביא את זה לאישור וכו'.

שאול יהלום: הסעיף הזה אומר שמה שקבענו עד התחלתו, זה נוכח מה שידוע לנו היום מבחינת שידורי הכבלים והלוויין.

שאול יהלום: יכול להיות מחר שיתווסף עוד ערוץ ייעודי, שלא נחשוב עליו, אולי ערבית, ששבק חיים לכל חי, יכול להיות שמחר, כי כאן קבענו את הייעודי נניח רוסית, קבענו שיש המון רוסים אז הם צריכים לקבל את זה.

שאול יהלום: נניח ייעודי, ערבית, אם היה לנו ערבית, גם היינו קובעים, אין לי ספק, אין ערבית לא קבענו.

שאול יהלום: מחר יתברר שהרייטיניג הכי חזקים זה שישה, או שמונה, או מחר יהיה עוד, אינני יודע מה, ההיקף, אז השר יעשה.

שאול יהלום: כרגע בנתונים של היום -

קריאה: חל עליהם שבעים אחוז?

קריאה: מה זה סעיפים אחד שתיים ושלוש?

ג'ודי וסרמן: זה הוראות שונות לגבי סוגים שונים של שידורים.

שאול יהלום: אני חוזר ואומר, על שמונה ערוצים חל מאה אחוז.

שאול יהלום: על כל השאר, מופחת לפי כאן, על ערוץ אופנה לדוגמא, מה זה?

קריאה: כמה זה שידורי ספורט?

קריאה: עשרים אחוז?

שאול יהלום: תיכף נדבר על הספורט, על הספורט למיטב זיכרוני, יורם תתקן אותי, קבענו חמישים אחוז.

יורם מוקדי: קבענו שתהיה תוספת.

שאול יהלום: אתה רוצה להקריא את הרשימה?

יורם מוקדי: במסגרתם אירועי ספורט יש להם חשיבות כזאת שהם צריכים להיות מתורגמים.

יורם מוקדי: זה כל ליגת העל בכדורגל, אולימפיאדה, יורו, כל גביע אירופי שבהם משתתפת קבוצה ישראלית, כל אלה נכללים ברשימה שהיא בעצם ה-highlights של הספורט הישראלי, ואז לא מסתפקים במה שאדם שאינו שומע בעצם יכול להסתפק בזה, רק ציון הקרדיט של מי שקבע שהוא מי שהחמיץ, אלא בעצם יהיה play by play, כולל צערנו גם ההגיגים, הפרשנויות והקשקושים.

יורם מוקדי: זה הדיל.

שאול יהלום: גביע המדינה אמרנו.

יורם מוקדי: גביע המדינה, כמובן, הרשימה היא בכל מקרה פה, אני אומר אלה אירועים בעלי חשיבות.

יורם מוקדי: זה במסגרת זאת שיש חמישה ערוצים בכבלים שהם ערוצים שהם אוחזים על ידי המועצה לשידורי כבלים כערוצים מרכזיים.

יורם מוקדי: אני הייתי ממליץ בחום לא ללכת על רייטינג בלבד, כי מאוד יכול להיות שיהיה ערוץ עתיר רייטינג, אבל עם מעט מאוד הפקות מקור והוא לא יהיה מרכזי, והוא לא ייחשב כמרכזי, אני הייתי מציע שהמועצה תקבע מהם חמשת הערוצים.

יורם מוקדי: אפשר בהתבסס בין היתר גם על צפייה, אבל לא רק.

שאול יהלום: לא, לא, הרייטינג זה החשוב ביותר.

שאול יהלום: אני חושב שזכותם של כבדי שמיעה להיות חלק מ "רבע מדורת השבט", מה שנשאר ממדורת השבט ולכן אם כל עם ישראל מאזין ליצפאן, הם צריכים לראות את יצפאן, ואם כל עם ישראל מאזין –

קריאה: בגלל יצפאן מטילים על כולנו חובות, יצפאן היום ישנו, מחר איננו.

קריאה: זאת תוכנית אחת שבגללה כולנו צריכים לשלם –

שאול יהלום: אני מציע שנדבר, הגברת רפאלי-כדורי, תקשיבי מה שאני אומר לך, יצפאן נתתי דוגמא, בגלל שהוא עם רייטינג גבוה, מה שאנחנו אמרנו –

קריאה: מאיפה הנתונים האלה?

שאול יהלום: אז לא, הרי אני לא קבעתי פה "יצפאן" אז אם אנחנו נקרא לזה חתול, אנחנו לוקחים חמישה ערוצים, בעלי הרייטינג הגבוה ביותר, ואותם אנחנו מחייבים, מה ההיגיון?

שאול יהלום: ההיגיון אומר שכל עם ישראל או חלק גדול מאזרחי ישראל צופה בהם, ולכן אני אומר שגם כבדי שמיעה יקשיבו להם, זה העניין, אני רוצה לתת להם את תעודת הכניסה למה שהחברה הישראלית מכורה לה.

שאול יהלום: מבחינתי הרבה יותר טוב שיראו גם הילדים שלי, לא רק הם, ערוץ היסטוריה, ונשיונל גיאוגרפיק, ובשום אופן שלא יראו את ערוץ שלוש, וגם יצפאן יש לו גם כמה מילים שהייתי מוחק מתוכניותיו, ולא הייתי רוצה שלא כבדי שמיעה ולא הרואים למרחקים יראו אותו וכל הדברים האלה.

שאול יהלום: לכן כל הדברים האלה אני אומר שהם דברים שלא שייכים כאן לתוכנית זו או אחרת, אבל אם העם מכור לזה, אז אין לי ברירה, ואם מחר יתברר שערוץ ויוה, כל העם יסתכל, אז יהיה ערוץ ויוה, מה אני יכול לעשות.

שאול יהלום: עכשיו יורם, אתה זוכר שדיברנו על ערוץ החדשות ?

יורם מוקדי: ערוץ החדשות מורשת, הערוץ הרוסי, אני רוצה מבקש רק רגע לשים אותם בצד, תיכף נדבר עליהם, בסדר?

יורם מוקדי: הם פה, עליהם גם הסכמנו.

שאול יהלום: הם לא פה.

יורם מוקדי: לא, הם פה, הם כבר בפנים, כיוון שיש להם חובות, אני מציע להפריד בין החמישה האלה.

קריאה: אין משהו בנושא הזה של מורשת?

יורם מוקדי: רגע, אני רק התחלתי, אם אפשר רגע לפני המורשת.

יורם מוקדי: לגבי חמשת הערוצים המרכזיים, הם יוגדרו ככאלה ויכול להיות שיש שם ערוץ ספורט ואז יחול עליו הנספח הזה, יכול להיות שיהיה ערוץ אחר.

יורם מוקדי: אני קיבלתי את הערת יושב ראש הוועדה בישיבה הקודמת, שבעצם אנחנו באנו וטפלנו בסוגיית הדרמה והתעודה בצורה שהתכנסה למספרים שאני בטוח שהם משביעי רצון ואז הועברו הדוגמאות של תוכניות הבידור והאירוח.

יורם מוקדי: לכן צריך להגדיר פה בז'אנרים , שלגבי חמשת הערוצים האלה, בידור, אירוח, תעודה ודרמה, יהיו מאה אחוז, הז'אנרים האלה יהיו חובה של מאה אחוז בערוצים האלה יהיה אשר יהיה טיבם וייעודם, עם הסדר ספציפי לספורט, כי אי אפשר לתרגם את כל הספורט לשפת כתוביות, זה היה הסיכום וזו ההסכמה שלנו.

יורם מוקדי: לגבי כל היתרה, יחולו החובות שבעצם חלות שבעים אחוז תעודה ודרמה, חמישים אחוז ילדים, וזהו, ושלושים אחוז מכסה כללית, כי היא חשובה.

שאול יהלום: אתה יכול עכשיו לחזור מכל סיכום.

יורם מוקדי: חלילה.

שאול יהלום: לא זה מה שסיכמנו.

שאול יהלום: מה שאנחנו סיכמנו זה חמשת הערוצים במאה אחוז, לא הגדרנו בהם תוכניות, לא הגדרנו בהם ז'אנרים, השלוש אם הם יהיו, כרגע זה שבע, שמונה, אבל חמשת זה, כי אין חדשות.

שאול יהלום: חמש שבע הגדרנו במאה אחוז ולא הכנסנו ספורט, כי ספורט באמת הסכמנו על הרשימה.

שאול יהלום: לכן אני לא יכול לסתור אחד את השני, ספורט זה בנפרד, ואם ספורט אם הרשימה מספקת יהיה אירועים שאם אדם לא רואה אותם, אוהד ספורט, אז לא יקבלו אותו למועדון הספורט השכונתי, אז זה מספק.

שאול יהלום: אם יהיה תיכף עוד איזה טורניר, צריך להכניס תיכף נראה.

שאול יהלום: ספורט זה בנפרד ולכן זה לא שייך אחד לשני.

שאול יהלום: לכן בכל הערוצים האלה אמרנו מאה אחוז, ולא הגדרנו בהם ז'אנרים.

יורם מוקדי: חד וחלק, גם כתוב, וזו הבנתנו והיא גם מונה, ברגע שיש –

שאול יהלום: חמשת הערוצים לא כוללים את הספורט, אלא אם כן אם הם נופלים לספורט, אז אותו ערוץ מתלבש על מאה אחוז.

שאול יהלום: מחר תגיד גם ערוץ ילדים, בגלל שכל הילדים יראו את זה וזה רק חמישים אחוז.

יורם מוקדי: אז בבקשה נגדיר בחמשת הערוצים האלה, שזה לא כולל ספורט וילדים.

יורם מוקדי: תיכף נגיע למכסת הילדים, מכסת הילדים היא חמישים אחוז.

שאול יהלום: זה שמונה ערוצים בסך הכול מכלל הערוצים.

שאול יהלום: השלושה זה מה שנקרא ערוצים ייעודיים, נשארנו בחמישה, ההנחה גם הסבירה אומרת שחמשת הערוצים שאנחנו לוקחים אותם מהרייטינג הגבוה ביותר והם יהיו במאה אחוז לפי שקבענו בשאר הערוצים, אדם כבד שמיעה, אין קדושה בחמש, זה יכול היה להיות ארבע ויכול להיות שלוש.

שאול יהלום: זה סך הכול לקחנו יד אחת.

שאול יהלום: שאר הערוצים, לפי האחוזים האלה, דרמה וכל הדברים האלה.

יורם מוקדי: זה לא יהיה ערוץ הילדים ולא ספורט.

שאול יהלום: ההנחה אומרת שאנחנו מסתכלים על האדם הסביר, אם אני מסתכל על עצמי ונניח שנגזר עלי מכאן ועד סוף ימיי, לראות שלושה ערוצים ממלכתיים, עוד שבעת הערוצים האלה, ועוד פה ושם תוכנית תעודה בערוצים האחרים ואת כל תוכניות הספורט המרכזיות שבלעדיהם, אני לא נכנס, אם רק היה לי זמן לראות את זה, הייתי המאושר באדם, זה שאני לא אראה אופנה ואני לא אראה פלייבוי ואני לא אראה אגו, אני לא אראה את ערוץ הקניות אפילו, תאמין לי שאני אסתדר בחיים, גם כל הערוצים קיבלו חובות על ז'אנרים של תעודה ומקור של שבעים אחוז.

יורם מוקדי: אני רק רוצה להבהיר, זה אומר שאנחנו מגדירים את חמשת הערוצים המרכזיים, אבל מוציאים מהם את הספורט וילדים, כי יש בהם טיפול אחר.

יורם מוקדי: הדבר השני לגבי ילדים ההבנה הייתה חמישים אחוז.

שאול יהלום: תיכף נדבר על ילדים, ילדים וספורט.

קריאה: יורם, אנחנו מסתמכים על מסמך שהגישה המועצה לפני כמה חודשים, אנחנו רואים שבעולם במדינות נאורות כמו אירלנד, הולנד נורבגיה, שבדיה, אנגליה, עשר שנים, אף אחד וזה מסמך שהגישה המועצה, לא אנחנו.

קריאה: אז מדובר פה בהחלה מאוד הדרגתית, אנחנו מבקשים – יש שם גם שמונים וגם תשעים, בערוצים ציבוריים לא בפרטיים.

דן אורן: בפרטים – בשמונים וחמישה אחוז.

קריאה: לא ב-BBC, לא ב-Channel 4.

יורם מוקדי: בואו נדבר קודם על החובה.

שאול יהלום: אנחנו משאירים את זה, מצמידים את זה לכל שלושת הערוצים הממלכתיים, מבחינת לוח הזמנים.

יורם מוקדי: הלו"ז הוא אותו לו"ז ויש לכם תחולה של הכללים בינתיים.

יורם מוקדי: אני רוצה ברשותך לומר וגם להתייחס לאמירות שנאמרו פה קודם, אנחנו בין השאר טוענים לכלכליות וזו אינה בושה, אנחנו חושבים שלהגיד בנשימה אחת להזכיר ערוץ ציבורי, ערוצים מסחריים, פרסונות משדרות, זה דבר שלא הגיוני, אין ספק שיש פה ערוץ ציבורי, יש פה ערוצים מסחריים, ויש פה – זה לא אותו סיפור, אני יכול להגיד לפחות לגבינו, שאנחנו בהחלט מרגישים צורך לטעון בין השאר בגין המשך קיומנו, הכבלים והלוויין מדממים למוות כרגע, למרות שבעבר – ואי לכך אני מבקש מהמועצה, אני חושב שאם בוחנים את המספרים, אני חושב שאין סיבה למשל, אני לא רואה איך זה שלושה ערוצים.

יורם מוקדי: רוב הצפייה, לפחות בערוצי הכבלים, היום מרוכזת בערוצים שלוש, שש ושמונה, רוב ההפקה מבחינה מספרית מרוכזת שמה, ומכיוון שמדובר בהשקעות חד פעמיות גדולות ובערוצים שמשודרים ממוקדי שידור שונים, אני לא רואה הבדל בין שלושה לחמישה, אי לכך אנחנו היינו רוצים שלושה ערוצים ולא חמישה.

זבולון גורני: אני רוצה להזכיר לכם שאנחנו מדברים פה על פרק שהוא חלק, מבחינה תיאורטית, מפרק הנגישות של חוק השוויון, פרק הנגישות כמו שיודע האדון שחוקק אותו, אין שם שום הקלה לשום גורם פרטי, למרות שיש שם הוצאות הרבה יותר גדולות, נדמה לי שדובר פה מטעם משרד האוצר על הוצאות של שבעה מיליארד שקל, אומנם חלקם על הממשלה, חלקם על המגזר הפרטי.

זבולון גורני: אני לא רואה שום סיבה שבעולם, שדווקא בתחום שלנו, שאלה האנשים שכבדי שמיעה, פתאום יתנו פור או יתנו להם הקלה, אנחנו מדברים על הוצאות הרבה יותר גדולות של גופים פרטיים, הרבה יותר קטנים מאשר חברת הכבלים, וחוץ מזה, תסלח לי, להגיד שבגללנו אתם תתמוטטו, זה לעג לרש, אתם יכולים לקצץ בהרבה דברים ואתם לא תתמוטטו, בגלל המאתיים דולר האלה לשעה, דיברת קודם על דמגוגיה, זה דמגוגיה.

זבולון גורני: להגיד שאתם הולכים להתמוטט, בגלל המאתיים דולר האלה לשעה, זה דמגוגיה.

יורם מוקדי: המספר מאתיים דולר הוא לא נכון ולא רלוונטי, יש לו מכפלות.

זבולון גורני: אנחנו קיבלנו נתונים כלכליים שמדובר פה על -

יורם מוקדי: טעות חד משמעית, אתה טועה ומטעה, אני לא מקבל את זה.

זבולון גורני: אני קיבלתי נתונים –

יורם מוקדי: אתה טועה ומטעה.

זבולון גורני: אני קיבלתי פה נתונים.

קריאה: נתנו לכם נתונים לא נכונים, אינטרסנטיים, נתונים של הקלדה, זה לא נתונים של החיים, תרגום של קלטת היא לא הקלדה, נתנו לכם נתונים של הקלדה, מישהו תרגם את זה לא נכון.

קריאה: זה לא תרגום של סרט, זה לא תרגום של תוכנית, זה לא הבאה לשידור זה לא תוכנות, זה לא כל העלויות שמסביב וזה במכפלות של מאות ואלפי שעות בשנה.

זבולון גורני: אם כל רופא במדינת ישראל פרטי, מחויב בחוק הנגישות, אין סיבה שהוט או הלווין לא יהיו מחויבים, כמו בדיוק אותו רופא, סליחה.

קריאה: ההבדל בעלות של מה שצריך להשקיע מרפאה, כדי לאפשר נגישות למה שאנחנו צריכים להשקיע –

זבולון גורני: לא נכון, באופן יחסי הרבה יותר כבד עליו.

קריאה: ממש לא, אתה לא מכיר את המספרים.

קריאה: בוא נהיה הגונים, העניינים האלה בסוף נופלים על הצרכנים.

זבולון גורני: שירות שנותנים לציבור, כעיקרון צריך להיות נגיש בכפוף לסייגים, אנחנו עדיין בפתרון ולא בסייגים, הסייגים יש לאחר מכן, יש פטורים, אם באמת מדממים, אז יש פטור.

יורם מוקדי: אני לא יכול להיכנס לז'אנרים, מחר זה יהיה משהו אחר, תנו לנו כמצב לקבוע מהם חמשת הערוצים המרכזיים.

שאול יהלום: אדוני חייב להוציא פה את הסרטים – הסרטים אני לא עשיתי כלום, הסרטים זה קיים.

יורם מוקדי: תן לי להגדיר מה זה מרכזי בחברה הישראלית, ערוץ הסרטים אם כל הכבוד לו, הוא לא ערוץ מרכזי בחברה הישראלית, אבל אם לא תיתנו לנו את השיקול דעת ותלכו רק על רייטינג, תקבלו ערוץ טלנובלות.

זבולון גורני: אתה מגדיר את זה על פי אחוזי צפייה?

יורם מוקדי: תנו לנו שיקול דעת, ערוץ ויוה זכה לערוצי רייטינג נהדרים, עם טלנובלות ספרדיות, אני אומר לכם רייטינג, הוא לא הסעיף שאתם רוצים.

שאול יהלום: יורם, אני מסכים, את מוציאה, תיכף נדבר על ילדים, את מוציאה ספורט ואת מוציאה סרטים.

שאול יהלום: זה חובה שזה מרכזי, תקבע המועצה, בין השאר בהתחשב גם בשיעור צפייה גבוה, זה אחר המרכיבים.

שאול יהלום: ששיעור הצפייה יהיה גבוה ושידורי מקור.

קריאה: היינו מבקשים בתיאום עם הארגונים.

ורד אשכנזי: יש לנו מועצה שמפקחת עלינו, יש שם שלושה עשר נציגי ציבור, למה הם צריכים- יש נציגי ציבור במועצה, כל המועצה היא נציגי ציבור.

קריאה: הם לא מבינים בכבדי שמיעה.

ורד אשכנזי: אני הייתי יושב ראש המועצה, תאמין לי שהם מבינים.

שאול יהלום: בהתייעצות עם כבדי שמיעה –

ורד אשכנזי: למה זה צריך להיות בחוק?

שאול יהלום: בהתייעצות.

שלומי נבון: למה את מתנגדת לכל דבר?

אחיה קמארה: אני רוצה בכל זאת לשאול מר יהלום, למה בחוק, הכותרת לנגישות, כל דבר אנחנו קובעים מאה אחוז עם פטורים, ופה אנחנו לא מסוגלים לקבוע מאה אחוז עם פטורים, הרי נקבע בחוק המקורי שעבר בקריאה ראשונה, פטור על רקע של נטל כלכלי כבד מדי, הלקונות האלה פה יש מאה אחוז, הרי נתנו להם את כל המנגנונים לבקש פטור.

אחיה קמארה: הם הולכים לרשות השנייה, מבקשים את הפטור, אומרים זה עומס כבד מדי ולא אפשרי טכני.

שאול יהלום: אין להם פטור.

אחיה קמארה: בחוק שעבר בקריאה ראשונה, היה להם.

שאול יהלום: אתה מבלבל – אתה רוצה לחזור לפטור?

אחיה קמארה: אחיה, סעיף הפטור הבריטי הוא נהדר.

שאול יהלום: אנחנו ביטלנו את הפטור - - מה אתה צריך יותר מחמישה ועוד שלושה, תסביר לי מה, מהותית תגיד לי, תגיד לי מה אתה צריך פה.

אחיה קמארה: כל אדם עם כיסא גלגלים יכול לבחור כל רופא, ואני גם רוצה לבחור את האפשרות לראות טלנובלה, אני יודע מה, הוא רוצה לבחור את זה, למה שיורם מוקדי יקבע לי מה אני רואה?

שאול יהלום: זה עולה כספים לחברה, עושים פשרה,

קריאה: איך אפשר להסכים לחמישה בלי סרטים, ערוץ הקולנוע הישראלי מלא הפקות מקור, איך אפשר להסכים לזה?

יורם מוקדי: הוא נכנס בחמישה, למה לא?

יורם מוקדי: הוא לא רוצה להוציא אותו, הוא ביקש שלא ייכנס ערוץ שהוא כל כולו משהו זר ולא מרכזי ולכן ביקשתי שרייטינג לא יהיה חזות הכול ובאמת רייטינג לא צריך להיות חזות הכול.

שאול יהלום: מי כאן מתמחה בספורט, יש כאן מנהל ערוץ הספורט?

שלומי נבון: כן, אבי בר.

שאול יהלום: אתה מוכן לגשת לשולחן הנשיאות?

שאול יהלום: אנחנו רוצים את כל המשחקים, את כל המונדיאלים, את כל הטורנירים הישראלי וכלפי חוץ; ואנחנו לא מבינים בזה, אנחנו נתונים בידיך, למרות שאתה סובייקטיבי, תעבור על הרשימה ותוסיף עוד עשרים שלושים.

אבי בר: אני מכיר אותה וזה לא רלוונטי.

שאול יהלום: למה לא רלוונטי?

אבי בר: כי הסיטואציה היא שאתם מנסים ליצור יצור, יצור בעצם שהוא בסדר, שהוא טוב וכאילו לקחת את הדברים שהם דובדבנים, שהם שידורים חיים.

אבי בר: הסיטואציה היא דיוק הפוכה, אם יש אנשים שהם כבדי שמיעה, ואנחנו בעד, אנחנו לא הולכים נגד, אנחנו בעד שכמה שיותר יראו אותנו, כולל כבדי שמיעה, לא בגלל הרייטינג, אלא לגעת יותר בציבוריות הישראלית.

אבי בר: הסיטואציה היא שאם מגיעים בעצם שידור חי, א' פרקטית זה בלתי אפשרי לתרגם סימולטנית.

שלומי נבון: למה?

אבי בר: אתה יכול לתרגם עכשיו, בין אם אתה –

שלומי נבון: למה באנגליה זה אפשרי ופה לא?

אבי בר: אי אפשר, ועשינו בדיקה כאן, יש לי פה וידיאו כדי להמחיש כדוגמא.

אבי בר: אי אפשר , תתרגם לי אתה עכשיו סימולטנית, ברקוביץ נמני.

אבי בר: נמני מוסר לברקוביץ, שוב ברקוביץ, ברקוביץ, נמני, נמני ברקוביץ ולשער.

אבי בר: הסיטואציה היא שאי אפשר לעשות את זה, כי בדינאמיקה ומהירות המשחק היא אדירה, בכדורסל אגב זה פי כמה מאשר כדורגל, זה אחד.

אבי בר: שתיים, אפשר לראות את זה, זאת אומרת אתה רואה את השחקן, אין ערך מוסף בעניין הזה, יש הגיגים של השדר, הגיגים של פרשן.

זבולון גורני: תענה לי על השאלה איך עושים את זה בארצות הברית.

אבי בר: לא עושים את זה בארצות הברית, עושים את זה בארצות הברית באמצעות layer אינטראקטיבי, שעולה על המסך, הוא לא מפריע לצופים ואין בועית שמסתירה את הכדור, אלא יש הסבר אינטראקטיבי, כאשר אירועים שהם ממש spread, כמו גול, כמו סיטואציה של פוטבול, שזה משחקים שלוקחים כמה שעות, לא משחקים דינאמיים של רבע שעה, שבסך הכול לוקח או נניח שבכדורסל עשרים דקות, זה לא קורה.

אבי בר: כי זה לא קורה בכדורגל, השידורים האחרים החריגו את זה, זה לא נכון.

אבי בר: עכשיו כל הדוגמאות, הדמגוגיות האלה בארצות הברית, באנגליה, וכו' - בארצות הברית יש 258 מיליון איש, ובאנגליה יש 60 מיליון איש, ובצרפת 60 מיליון איש, שעת קלדנית עולה מאתיים דולר, שעת קלדנית כנראה בארצות הברית גם מאתיים דולר, פשוט זה למעל רבע מיליארד איש, ופה זה ל2.1 מיליון , בתי אב, יש הבדל טיפה שונה.

אבי בר: המצב הכלכלי שהוא כל כך נפלא פה, וכולם, אף אחד פה לא ערוץ 2, יש פה שני אנשים מערוץ 2, ויש פה הרבה יותר אנשים שספגו את – לפני שנתיים, לפני שנתיים לי לקחו ארבע מיליון דולר.

קריאה: זה נכון, השיקול הזה הוא נכון לכל הערוצים, לא רק לך, בעניין הזה-

אבי בר: זה לא נכון, כי הדינאמיקה של שידור חי, בשידור חי אתה לא יודע מה יהיה המהלך הבא, אי אפשר לעשות את זה.

אבי בר: הפרשנות נכנסת פה אחת לחמש שש דקות במקרה הטוב, אחת לרבע שעה – למה לפגוע בתשעים ושבעה אחוז מהאוכלוסייה, כי אתה אומר ישר בוא תשנה את הערוץ שלך, יש פרשנות שונה מהפרשנות היום, אני לא רוצה לפגוע בציבור הישראלי, יש פה רצון לעזור.

אבי בר: כבוד היושב ראש, יש לי פתרון יותר טוב.

שאול יהלום: מה הפתרון היותר טוב?

אבי בר: אני חושב שזה חשוב, תנו לנו באחוז, באמת מינימאלי, היום מתורגמים 2.2% בבדיקה, אל תפציצו אותנו, כי גם ככה אנחנו ערוץ שמתנדנד על חוט השערה תלוי ברמה הכלכלית.

אבי בר: תנו לנו את האחוזים, אני מתרגם היום את חדשות הספורט, חדשות הספורט בשידור חוזר.

אבי בר: חדשות הספורט לשם העניין מאוד, מאוד חשוב, מספר בעצם על כל מה שהיה היום וחשוב מאוד לדינאמיקה, כי יש שם כתבות, יש שם דברים שהם בעצם מעברונים של הקריינים, קריין וקריינית.

אבי בר: סיטואציה להגיד לצופים זהו אבי נמני, ואבי נמני מוסר לברקוביץ, הם רואים את זה לבד, זה סתם לזרוק כסף לפח.

שאול יהלום: למה לי אתה משדר נמני נמני, הרי גם אני רואה את זה.

אבי בר: אתה יודע למה?

אבי בר: התשובה היא תשובה בוטה, כי אני לא רוצה שכל שאר המדינה תשב בשקט.

שאול יהלום: תסגרו את הקול כשרואים משחק כדורסל.

אבי בר: אני מסכים איתך, תפנה את המשאבים לכיוון – אתה הולך לכיוון הלא נכון, אני לא נגד החוק.

שאול יהלום: אני מוסיף חדשות הספורט.

אבי בר: חדשות הספורט אתה יכול לא להוסיף או כן להוסיף, זה לא משנה.

שאול יהלום: אני שואל אותך קודם כל, תן לי ייעוץ כרגע אם להכניס את זה או לא, שמענו את ההתקפה שלך.

שאול יהלום: תסתכל רגע ברשימה, כאיש מקצוע, האם יש עוד דברים מרכזיים שאנחנו סתם נטפלנו, אולי אנחנו רוצים כרגע אותם.

שאול יהלום: האם בחוסר מקצועיותנו , שכחנו פה משהו.

אבי בר: יש פה הרבה יותר ממה שהערוץ משדר, זה קצת –

שאול יהלום: יש שני ערוצי ספורט, חמש וחמש פלוס.

אבי בר: יש יותר אירועים מאשר משודרים בשני הערוצים.

שאול יהלום: טוב, אנחנו כן נכניס את זה, כולל ערוץ ספורט, תודה רבה.

משה שלונסקי: לשם שינוי אני לא בספורט, אני מייצג פה את ערוץ מורשת, אין לנו - מכרז, אני רוצה להציג לכם כמה מספרים.

שאול יהלום: אתם עוד לא קיימים.

משה שלונסקי: אבל אנחנו נהיה קיימים ואנחנו נצטרך לשלם הרבה כסף, אני רוצה להציג לכם כמה מספרים כדי שתבינו, ראיתי פה אחוז אחד, שני אחוז.

משה שלונסקי: לפי המודל העסקי שלנו, בשנה ראשונה או השנייה, אם אנחנו אמורים לתרגם מ-2007 את סך כל האחוזים שהצגתם בפנינו, אנחנו כמעט עשרה אחוז מההכנסות הוציא על תרגום.

שלומי נבון: אתה בכלל פטור בשלוש שנים הראשונות.

משה שלונסקי: גם אחר כך אני מגיע לחמישה אחוז.

משה שלונסקי: לפי חשבון של ארבע מאות חמש מאות אלף דולר לשנה.

שלומי נבון: אם עברת את האחוז מסך ההכנסות שלך, על הפעלת תרגום, אתה פטור.

משה שלונסקי: לא יותר מאחוז אחד מההכנסות –

שלומי נבון: כן.

משה שלונסקי: זה לפי החוק או לפי שיקול דעת הרגולטור?

שלומי נבון: לפי החוק, אם עלות הכתוביות עוברת את אחוז מהכנסותיך לשנה, אתה פטור מהפעלת כתוביות.

משה שלונסקי: תראה את האבסורד, ומי – בנושא אחר, מחיר שעה, הוא מחיר שעה, ערוץ 2 לפי החישוב שלי יגיע בערך בסיכום מינימאלי לחמש מאות, שש מאות אלף דולר הוצאות לתרגום, והוא יהיה בערך שישים מיליון דולר, הוא יהיה בערך רבע אחוז.

משה שלונסקי: ערוץ חדש, שהוא ערוץ נישה, אם נגיע למספרים שאנחנו רוצים, יגיע –

שאול יהלום: יש לי אליך שאלה מה פתאום, תסביר לי, קודם כל, מה פתאום נכנסתם לערוך כזה נושאי, שנקרא ערוץ מורשת?

שאול יהלום: אני שואל אותך, זה מעניין אותי, מה זה מעניין אותך בכלל, מה אתה נכנסת לזה, תסביר לי את האידיאולוגיה מאחורי הערוץ.

משה שלונסקי: אני חושב שאפשר לעשות שם ערוץ איכותי מאוד.

שאול יהלום: תסביר לי, תחשוב שאתה בועדת מכרזים, תן לי כמה משפטים.

משה שלונסקי: אני אגיד לך, כשאני אומר ערוץ מורשת, אני לא מתכוון לשיעורי דת ואני לא מתכוון לערוץ תכלת, אני חושב שערוץ שיכול לעשות הרבה דברים בנושא שיעורים, אירועים, טלנובלות מסוג מסוים, שידור יומי קבוע בנושא אקטואליה.

משה שלונסקי: לא חדשותי, יום, יום, שיהיה באוויר.

משה שלונסקי: המון נושאים של שעשועונים, שלא נמצאים לא בערוץ 2 ולא בערוץ –

שאול יהלום: בשום ערוץ אחר לא.

משה שלונסקי: לא נמצא, אתה רוצה שאני אתן לך דוגמא של מה שהתחלנו לעשות?

שאול יהלום: אני מקבל מה שאתה אומר, אז אתה מציע, שכל כבדי השמיעה לא יהיו בזה?

שאול יהלום: זה מה שאתה מציע?

משה שלונסקי: לא, מה שאני אומר לך –

שאול יהלום: הרי אתה בא כאן עם גישה אידיאולוגית, אני מניח שאחד הערכים שתרצה להנחיל בערוץ מורשת, זה "ואהבת לרעך כמוך", כך נראה לי.

משה שלונסקי: זה כולם פה, לא?

שאול יהלום: לא יודע, אני לא יודע אם זה בערוץ הכנסת לדוגמא, זה לא שייך.

משה שלונסקי: בסוף היום אף אחד לא רוצה להיות פה קלאב מרקט, נכון?

משה שלונסקי: כל אחד רוצה להסתכל בסוף היום על מספרים, אני אומר לך שהמספרים האלה הם מספרים שצריך להשאיר איזה אופציה, אחוז אחד, זה מספר מאוד גבוה, ערוץ 2 למזלו, בגלל שהוא ערוץ חזק מאוד, יגיע במקרה הקשה ביותר לשני פרומיל.

שאול יהלום: מה אתה מציע?

משה שלונסקי: אני מציע לעשות הקלות לערוץ הזה.

שאול יהלום: איזה הקלות?

משה שלונסקי: למשל, עד שהוא לא רווחי, ואני לא אומר לא לעבור את החצי אחוז –

שאול יהלום: מה זאת אומרת, אתה כן תדע אם הוא לא רווחי, אני רוצה משקיע, שמשקיע בעניין והוא ישדר גם אם הוא לא רווחי.

שאול יהלום: אז דווקא את כבדי השמיעה, זאת אומרת לכל – לי ולך הוא ישדר ודווקא לכבדי השמיעה הוא לא ישדר?

משה שלונסקי: בכל מקום שאפשר יהיה לחסוך בערוץ הזה, כדי להתקיים, -

שאול יהלום: אז אל תחסוך לי על כבדי השמיעה, תעשה לי טובה.

שאול יהלום: תחסוך לי על כל מה שאמרת, על עמנואל הלפרין עם הילדים וכל זה, אל תחסוך לי על כבדי השמיעה.

שאול יהלום: אם יש לך רעיון סביר, אני מוכן, בגלל שאתם לא קיימים, אני מוכן להתחשב בכם לתת לכם איזה פור, אבל אני אומר לך, אם אתה בא ואומר אני בכלל יוצא מן הכלל כזה, לדעתי אם אני יושב כאן בתפקידי, ההישג הכי גדול שלי יהיה, שערוץ מורשת יקדים את כולם, מפני שמבחינתי תבין, מבחינת השקפת עולמי, אז כמו שאמרה כאן מיכל רפאלי לפני עשר שנים, התחננתי על ארבעה שהוא יהיה אחד מהערוצים הייעודים אצלה, כשהיא הייתה מוקדי.

שאול יהלום: אז אני אומר, באתי מרצוני למורשת, כי לפי השקפת עולמי כל עם ישראל צריך לראות, הלוואי ואני אבטיח בחינוך שאני נותן לכל עם ישראל, שכל עם ישראל יראה רק מורשת.

שאול יהלום: אז דבר ראשון שאם אתה שואל אותי מה ההישג שאני יושב כאן, זה לא רק לדאוג לכבדי שמיעה, מבחינת ואהבת לרעך כמוך, אלא לדאוג שכולם יראו כמה שיותר מורשת.

שאול יהלום: אתה בא ומציע לי, נציג המפד"ל שיושב כאן כיושב ראש הוועדה, שדווקא מורשת יהיה, הוא נותן לי שמונה ערוצים, המזדחל בסוף, אז תבין שאני לא יכול להסכים לזה.

משה שלונסקי: אני חוזר לשאלה, אחוז אחד הוא בחקיקה?

קריאה: אבל זה לא יכול לחול על השמונה, דיברנו על שמונה ערוצים, עכשיו אמרנו ערוץ אחד חדשות, בכלל לא קיים, ערוץ שני מורשת, כנראה נכנס לפטור, כבר נשארנו עם שישה ערוצים, ערוץ רוסי בטח גם יהיה בפטור, אנחנו נשארים על שמונה ערוצים שלהם לפחות לא יהיו פטורים, מה זה?

קריאה: שתהיה עדיפות לחדשות ולמורשת.

שאול יהלום: גם לא לשלונסקי, איזה פטור אתה נותן לו?

קריאה: זה לא פטור אוטומטי אחוז אחד, זה לא פטור, זאת אפשרות לתת פטור.

שלומי נבון: הוכיח משרד טלוויזיה להנחת דעתו –

שאול יהלום: מה הוא יוכיח שם?

שאול יהלום: מה זה?

קריאה: הוספת הכתוביות עולה על אחוז אחד מנפח הכנסותיו, זה אחד מהשיקולים, זה 5א זה כל הסעיף.

משה שלונסקי: כתוב פה רשאי, זה לא שזה בחקיקה, אלא הרגולטור רשאי, ואם לא?

שאול יהלום: יש לך כאן שלוש שנים ראשונות פטור, קודם כל, עד שתתבסס, ועד שתכבוש את כל העולם.

משה שלונסקי: הכול קיבלתי, חוץ מזה שאמרת קודם שאחוז אחד הוא בחקיקה.

שאול יהלום: לא, רשאי, אני נגד פטור, אני עוד פעם אומר לך, אני בהחלט מבין את העניין, לכן נתנו לך שלוש שנים כערוץ חדש.

שאול יהלום: זה הכול וחוץ מהעניין של האחוז ורשאי.

שאול יהלום: אבל אני אומר לך, אם תיתן כאן רעיון, אני אומר לך את האמת, אני רק אומר את זה בגלל שמורשת אני כל כך מקפיד שהוא יהיה.

שאול יהלום: אז אני אומר, אם תבוא ותגיד כאן איזה רעיון של פריסה מסוימת, אני לא יודע מה, לחצי שנה, לשנה, אני לא יודע מה, אם תרצה כאן איזה זכות, אני רק אומר, אתה היחיד פה מכל הדוברים שעוד לא קיים, אז ביצה שעוד לא נולדה, אולי לא תיוולד חס וחלילה, אני מוכן להקל, בגלל שדבר שלא קיים, מעבר לכולם, אז אם תציע כאן איזה רעיון, אבל אם אתה בא ואומר אני בכלל, אני בן חורג אצלכם, אז אני אומר לך, אתה לא בן חורג, אתה הבן הבכור מבחינתי.

משה שלונסקי: להכניס אחוז אחד לחקיקה.

קריאה: לא, אולי צריך שמונה ערוצים עם עדיפות לאלה, כי אחרת אנחנו נשארים עם חמישה.

שאול יהלום: לא, לשמונה אין פטור.

קריאה: לחדשות אין, אמרו לנו מהכבלים, אז כבר נשארנו עם שבעה, למורשת יהיה כתוב –

שלומי נבון: כן, אבל יכול להיות מצב שבעוד שלוש שנים כן יהיו חדשות פתאום, זה דבר שהוא נייד.

נטע דגן: רק הערה טכנית אני חושבת, הגדרנו כתוביות מעברית לעברית מערבית לערבית, התוכנית ברוסית, הערוץ ברוסית, הכוונה היא לרוסית אני מניחה.

שאול יהלום: ברור.

נטע דגן: אז צריך לתקן את זה, זה לא כתוב, כרגע כתוב – עברית עברית, ערבית, ערבית.

שאול יהלום: ברור שאנחנו מדברים על כבדי שמיעה רוסים.

נטע דגן: בסדר, אז צריך לתקן את זה.

אסתר שטרנבך: אני יועצת משפטית של הוט.

אסתר שטרנבך: מה שאני מבקשת לגבי סעיף 5(א), במה שצריך להגיע לאיזה שהן פשרות, מה שהוצע במחויבות של 5א(א) ביחד עם 5א(ב) זה מחויבות מאוד גבוהה יחסית למחויבות שיש – לכן נוצר פה אי שוויון מאוד בולט בנטל הכלכלי בין פלטרפומת שידור רב ערוצית, לבין זכיין שמשדר רק ערוץ אחד.

קריאה: פה הערוץ הוא ערוץ ציבורי.

אסתר שטרנבך: שהוא גם ערוץ אחד, הבעיה נובעת מכך שבגלל מחויבות שיש לחברות הכבלים וללווין, להפיק את הערוצים השונים שיש, באמצעות מפיקים חיצוניים, פיצול ההפקה של הערוצים מחייב לגבי כל ערוץ כזה בנפרד, את כל העלויות שיש לערוץ אחד הציבורי, זכיין ערוץ 2.

אסתר שטרנבך: זאת אומרת שהנטל הכלכלי, במצטבר, ב-(א) ו-(ב) הוא מאוד גבוה, לכן אנחנו מבקשים על מנת לאזן בנטל, אנחנו מבינים שקשה יהיה להגן על מצב שיש שוויון מלא בין זכיין של ערוץ 1 לבין משדר שהוא בפלטפורמה רב ערוצית, גם בעלויות השוטפות וגם ברכש החד פעמי של הציוד, מדובר בפיצול בין מספר ערוצים.

אסתר שטרנבך: אנחנו מבקשים להתייחס לגבי שלושה ערוצים מרכזיים, בפלטפורמה וסעיף קטן (ב) להתייחס באמת לז'אנר על פי ספורט ותוכניות ילדים.

שאול יהלום: הכול ציינו חוץ מילדים.

אסתר שטרנבך: תוכניות ילדים ובשיעור שהוסכם עליו.

אסתר שטרנבך: אנחנו נהיה מוכנים - - -

שאול יהלום: תראי גברתי.

נציגת חברת הלווין: אני מחברת הלוויין מצטרפת לבקשתה של אסתר שטרנבך.

שאול יהלום: אני רוצה להגיד לך גברת שטרנבך, נקודת המוצא היא, תלוי תמיד מה נקודת המוצא, נקודת המוצא כפי שקצת בהערות ביקש נציג "בקול", מר קמארה לבוא ולומר, שנקודת המוצא היא שלא יהיה במדינת ישראל מקום אחד שלא תהיה בו נגישות מלאה לאנשים כבדי שמיעה.

שאול יהלום: אנחנו בעניין הזה, דרך אגב, בסוגריים אני אומר שעוד יש לנו טיפול מלא לכבדי ראייה ועוד נגיע אליו.

שאול יהלום: הם גם רוצים לדעת מה קורה בעולם והם צריכים את האוזניות לשמוע ויש היום שיטות בעניין הזה, לא כולם עיוורים לגמרי, יש אנשים שרואים דמויות על המסך והאוזניות יגידו להם במה מדובר.

שאול יהלום: אז זה מה שהם רוצים, אבל חכו, יש עוד, לא הכול בבת אחת.

שאול יהלום: על זה אומר שלא יכול להיות מצב, כך אנחנו מבינים את זה, הוועדה הזאת, החדר הזה, השולחן הזה מבין, עם כל הכבוד וכל הצער שאנחנו גורמים לפעמים לאנשים, שאדם שהוא מוגבל, זכותו בחברה חייבת להיות מלאה.

שאול יהלום: זה כשם שאנחנו לדוגמא אמרנו בתחום החינוך, כל בית ספר יונגש, למרות שיכולנו להגיד בית ספר קטן, או בית ספר יקר, או אל תלביש כל בית ספר, או תלביש רק בית ספר שיש בו ילד כזה, אמרנו לא, זה לא חסד, זאת זכות.

שאול יהלום: כל בית ספר יונגש, וכל בניין יונגש.

שאול יהלום: אני לא יודע אם היום יבואו אליו כדי שהעירייה או מוגבלים או לא.

שאול יהלום: נקודת המוצא אומרת שכל הערוצים, מאחד עד 222, נדמה לי שהלכתי בטעות אחורה, חייבים להיות מונגשים לאנשים כבדי שמיעה.

שאול יהלום: זה ההנחה אומרת, ואם הם רוצים לצערי הרב לראות את ערוץ האופנה, זה צריך להיות מונגש.

שאול יהלום: ואם הם רוצים לראות את ערוץ הקניות, הוא צריך להיות מונגש, הם צריכים לדעת כמה עולה כל דבר בכתוביות, מה שלא קיים היום.

שאול יהלום: להם אין זכות לקנות מזרון במחיר הכי זול במדינה עם שישה תשלומים ועוד עשרים אחוז תוך חצי שעה?

שאול יהלום: רק לי?

שאול יהלום: לא, גם הם רוצים.

שאול יהלום: אני אומר זה זכותם ולכן הכול הולך על מאה אחוז, עשר ושתיים ואחד, לא בגלל שהם ציבוריים.

שאול יהלום: באנו לכבלים ומלכתחילה היו צריכים מאה אחוז, כך הבין את זה נציג בקול, שמעת את הצעקות שהוא צועק עלי, מה זה , מה זה נקודה חמש?

שאול יהלום: בגלל שאנחנו יוצאים מתוך הנחה שיש רייטינג קטן, ובגלל שאני אישית, אולי אם היה פה יושב ראש אחר היה מתנהג אחרת, לא מתרשם כל כך מגודל, שיש כל כך הרבה ערוצים והם מיותרים תשעים אחוז מהם, בגלל שאני שמרן, זה הכול, לא מודרני, שמרן.

שאול יהלום: אז ישבתי, אם אני אשב?

שאול יהלום: ישבתי עם היושב ראש של הרגולטור, שזה נקרא מר מוקדי, והגעתי איתו לפשרה.

שאול יהלום: הצגתי אותה בהתחלה, היא לא לטעמי, אני רוצה יותר, תיכף תראו איך נתווכח על הילדים, ותראו תבינו את זה, אני רוצה יותר.

שאול יהלום: הוא התחיל גם בפחות, הגענו בסוף לפשרה, הייתה שם מתווכת, אישה מאוד רצינית, הרבנית רלב"ג, והיא קישרה בין שנינו ועשתה את התיווך הזה ובסוף יצאנו לפשרה הזאת.

שאול יהלום: אני לא אסוג ממנה, אני מקווה שגם מר מוקדי לא ייסוג ממנה, אני מציע שעם כל הקשיים וכל הבעיות, מקסימום אני אשלם במקום 196 שקלים, 197 שקלים כל חודש, מה אני יכול לעשות?

שאול יהלום: תעלו בשקל אחד, המועצה תאשר לכם את זה, וזה יהיה לטובת האנשים האלה.

שאול יהלום: אני בכל אופן אשמח לשלם למען המטרות האלה עוד שקל.

שאול יהלום: עכשיו בואו נדבר על ילדים, מה אתה מציע?

יורם מוקדי: דיברנו על חמישים אחוז לילדים והבעיה העיקרית בילדים היא הנושא של הגיל הרך.

שאול יהלום: אנחנו סיכמנו שילדים ואני חוזר לסיכום שיש לי עם יורם, חמישים אחוז מכל תוכניות הילדים, זאת אומרת יש לנו ארבעה ערוצי ילדים, חמישים אחוז מתוכניות הילדים של הכבלים.

שאול יהלום: זה אומר שמתוך רשימה של כל ההפקות, שזה ארבעה ערוצים אפשר לבוא ולומר שאם תצרף את הכול באופן גס, זה כאילו שני ערוצים מלאים, כך אפשר לראות, ושני ערוצים ריקים.

יורם מוקדי: זה לא נכון.

שאול יהלום: למה זה לא נכון?

שלומי נבון: מפני שמדובר פה על – יחול על משרדי טלוויזיה לפי הוראות סעיפים 3, 4, 5 וזאת אומרת שהם יקבלו חמישים אחוז כשיהיה מאה אחוז, זה יהיה חמישים אחוז וכשזה יהיה חמישים אחוז, ירד עשרים וחמישה אחוז.

שלומי נבון: או.קי?

שאול יהלום: בסדר, עכשיו, אנחנו בנוסף לכך, אנחנו ניתן לרשות, למועצה, המועצה תווסת את החמישים אחוז כך שתוכניות מרכזיות לילדים, יהיו בחובה.

שאול יהלום: זאת אומרת במסגרת החמישים אחוז, אל תינתן זכות הויסות וההחלטה למועצה לדאוג שאם יש תוכנית שכל הילדים מדברים עליה בתוכניות כאלה, אז הם יהיו בתרגום.

שאול יהלום: אתה מבין את העניין?

יורם מוקדי: על פי הרייטינג?

שאול יהלום: אני לא יודע אם זה רייטינג, או עכשיו מכריחים המורים את הילדים לצפות בתוכנית הזאת וזה חלק מתוכנית הלימודים, אני יודע מה?

שאול יהלום: אז זה גם צריך.

יורם מוקדי: לגבי ספורט.

שאול יהלום: לגבי ספורט אמרתי, הרשימה ותו לא, כולל הוספנו לכבוד העורך חמש חדשות הספורט.

יורם מוקדי: וזהו.

שאול יהלום: בלי אחוזים וזה יהיה על שמך, כדאי לך, חדשות הספורט, אבי בר.

יורם מוקדי: הערה אחרונה, הסמכות להקטנת כללים גם בחוק הקיים וגם בעתיד, היא בעצם של המועצה, מדוע שיקול הדעת פה לשר, עם כל הכבוד לשר, אני אומר היכולת לקבוע מכסות אחרות, צריכות להישאר אצל המועצה למה שר התקשורת?

שאול יהלום: איפה?

יורם מוקדי: סעיף (ג).

שאול יהלום: שר התקשורת לאחר התייעצות במועצה, -

יורם מוקדי: השר לא מופיע בעצם בחוק הזה והיום המועצות הם אלה-

שאול יהלום: אני הסברתי את זה לשאלה שהייתה, זה אותו דבר, כל זה מה שאנחנו עשינו כאן, זה היה על פי המצב הנתון, יכול להיות שבעוד שלוש שנים, כל המערכת, אנחנו לא יודעים, אתה ידעת שיהיה פקס פעם בחיים כשנולדת?

שאול יהלום: לא ידעת.

יורם מוקדי: שאלתי נתונה למי הסמכות מדוע שר התקשורת ולא מועצה ציבורית.

שאול יהלום: כי לא נותנים לחתול לשמור על השמנת.

יורם מוקדי: אנחנו לא החתול.

שאול יהלום: לא, אתם השמנת, אתה נותן את זה למישהו אתה רוצה ועדת העבודה והרווחה?

יורם מוקדי: לא, אני הרגולטור הרשע, למה השר?

שאול יהלום: השר הוא אדם חיצוני, נניח שהמועצה, ניתן לגבי הלוויין והכבלים.

קריאה: זה סעיף שחל רק על הכבלים,

שאול יהלום: למה כי ההם במאה אחוז?

קריאה: כי הם בסופו של דבר מאה אחוז.

שאול יהלום: טוב, בסדר, מספיק, נוריד את השר.

ג'ודי וסרמן: לעניין השיקולים שהמועצה צריכה לשקול כשהיא באה להוסיף עוד ערוצים, לקבוע שלגבי ערוצים נוספים יחולו החובות שחלות בסעיף 5(א), אנחנו אומרים בשים לב בין היתר להיקף השידורים, מה שהיושב ראש אמר, השאלה באיזה - -

דן אורן: 5(ג).

ג'ודי וסרמן: רק היקף השידורים?

יורם מוקדי: כמה שפחות מגבלות, אני הייתי יותר מאושר.

ג'ודי וסרמן: לא, להיפך, אנחנו רוצים להנחות.

דן אורן: מהבחינה המשפטית צריך, מקובל בחקיקה היום להנחות, זה מה שאומר משרד התקשורת.

שאול יהלום: לא, ואיכותם, גם אם נוספו ערוצים ייעודיים, בהיקף השידורים.

יורם מוקדי: מרכזיותם.

שאול יהלום: מרכזיותם.

מיכל רפאלי-כדורי: וגם העלות שלהם, לא יכול להיות שכשמדובר בחברות מסחריות לא תהיה התייחסות גם לעלות של זה.

שאול יהלום: בשום אופן, העלות זה לא סיבה.

מיכל רפאלי-כדורי: למה העלות לא?

שאול יהלום: כי לא.

מיכל רפאלי-כדורי: עלות זה שיקולים פרקטיים, איך אפשר בעולם מסחרי –

שאול יהלום: אנחנו לא מכניסים עלות, גמרנו, די.

שאול יהלום: עכשיו – משרד טלוויזיה ילווה תוכנית בתרגום לשפת סימנים –

קריאה: סליחה, יש לי הערת נוסח לגבי הסעיף – (1) עד (4), הכוונה היא שהשיעור שקבוע בכל אחד מהם יהיה השיעור המירבי, נכון?

ג'ודי וסרמן: כן, שהשבעים אחוז זה חמישים אחוז, זה עד להחלה מלאה, עד להחלה מלאה זה יהיה חמישים אחוז מהשיעור החלקי.

שאול יהלום: זה ברור.

שלומי נבון: זה כבר כתוב ב-3(א)(4).

שאול יהלום: עכשיו שפת הסימנים.

קריאה: האחוזים פה הם לגבי כל השידורים, גם חי וגם מוקלט, אין הבחנה ביניהם?

שאול יהלום: יש הבחנה.

קריאה: כל העניין הזה של השבעים אחוז ושל העשרים אחוז, כל השידורים –

יורם מוקדי: זה תלוי בסעיף 3, 4 ו-5.

שאול יהלום: כל השידורים.

זבולון גורני: סעיפים 3, 4, 5.

שלומי נבון: 1, 2, 3, 4, זה מפנה – אני לא מבטל את הכללים שלי.

שאול יהלום: סעיף 6 זה שפת סימנים, עשרה אחוז, ב-2007, ועדת תיאום החל מיום תחילתו, בתרגום לשפת הסימנים מדי ערב בשעות השיא, של מהדורת חדשות אחת לפחות, זאת אומרת אחת מכל הערוצים.

שלומי נבון: ועדת התיאום תקבע ממתי.

נטע דגן: אנחנו יורדים, החוק היום מדבר על עשרים וחמישה אחוז, סליחה, אני חוזרת סעיף אחד אחורה, ל-5(א), אם אנחנו מתחילים לעשות שלושים אחוז מחמישים אחוז, אנחנו מגיעים לפחות ממה שיש היום, לפחות אם שלוש עשרה שנים אחרי חוק הקלות לחירש, עלינו בחמישה אחוז, הארגונים לא אמרו כלום.

נטע דגן: בואו נכתב שזה לא יפחת לפחות מחוק הקלות לחירש, מה זה, שגם ככה זה סף כל כך מבזה.

שאול יהלום: צריך להיות כתוב עד שנת 2007, עד השנה שבה מאה אחוז, כל מה שנאמר לא יפחת מהחוק הקיים היום.

קריאה: לא, יותר מזה, גם לגבי השלושים אחוז שדיברנו, שבסעיף קטן 4(א) 4(ב) זה מכאן ואילך, רק שלושים אחוז, אז אני אומרת כלום, הארגונים לא אמרו כלום, על העלייה הכול כך מזערית הזאת, שאני לא יודעת למה עשינו סף כל כך נמוך, אבל לפחות שזה לא ירד ממה שיש היום.

שאול יהלום: אז אני אומר לך, יהיה סעיף מיוחד, מה שהחוק היום מחייב, לא יופחת ממנו והוא יבוטל בשנת 2009.

שאול יהלום: החוק לא מבוטל עד 2009, מה שחייבים היום, חייבים היום.

אחיה קמארה: אבל מה החוק כל כך נמוך לשלושה אחוז, אנחנו עולים בחמישה אחוז למה?

אחיה קמארה: או.קי.

אחיה קמארה: , אמרנו אנחנו נותנים להם הנחות וזה, אבל למה רק עד חמישה אחוז?

אחיה קמארה: זה לא משמעותי בכלל החמישה אחוז.

יורם מוקדי: אתה לא מתאר את המצב נכון אחיה, זה מדובר רק על יתרת האחוזים.

שאול יהלום: פה יש לך שבעה ערוצים, שמונה ערוצים מלאים.

אחיה קמארה: היום במילא, אלה הקטנים, אני אקרא להם הקטנים, הם במילא עשרים וחמישה אחוז, אז להוסיף להם רק חמישה אחוז?

אחיה קמארה: למה רק חמישה אחוז?

שאול יהלום: זה לא נכון, אם יש בהם דרמה, הם צריכים שבעים, אם יש בהם דרמה הוא רוצה שבעים אחוז, רק אחרי שאתה מוריד את הדרמה, שלושים אחוז.

שאול יהלום: היום עשרים וחמישה אחוז על הכול.

יורם מוקדי: גם היום זה מתפזר בצורה שונה, כלומר יש ערוצים שיעשו עשרה אחוזים, יש כאלה שיעשו – המכסה סך הכול היום היא עשרים וחמישה אחוזים, תוסיף המועצה עכשיו יותר.

שאול יהלום: זה יום ולילה, יש לך שמונה ערוצים או שבעה ערוצים מלאים ועוד שבעים אחוז דרמה ומקור שזה לא נכנס, אי אפשר לתת שבעה, השבעה לא נחשבים.

אחיה קמארה: זה אני מבין, אבל נניח ערוץ האופנה.

שאול יהלום: זה לא קיים לך.

אחיה קמארה: נניח ערוץ האופנה, המדובר כל כך, למה שזה יהיה רק עוד חמישה אחוז ממה שהם חייבים היום?

קריאה: זה לא עלייה של חמישה אחוז, אתה טועה, מכיוון שהחוק מדבר –

שאול יהלום: אם אתה מרוויח כל כך הרבה עם שמונה ערוצים, עוד שבעים אחוז, אז בזה, הפסדת חמישה אחוז, מה הרווחת?

שאול יהלום: הוא הרוויח חמישה, כל דבר, מה אתה צריך את ערוץ האופנה, כל מרחיק נפשו יציל עצמותיו.

שאול יהלום: עשינו פה מהפיכה, אז אתה מכניס את זה?

מיכל רפאלי-כדורי: חבר הכנסת יהלום, יש כאן משהו שהשתנה ודרמטית מרחיק לכת, שפת הסימנים, סעיף שש – היה שתיים וחצי וחמש, והוא הכפיל את עצמו, המספרים האלה לא מקובלים עלינו, הם בלתי אפשריים, הם גבוהים באופן גם ביחס לעולם, אני מבקשת להישאר שתיים וחצי חמש.

מיכל רפאלי-כדורי: הערנו על זה , אומרים אנשיך.

אסתר תירוש: - מי שלא קורא, רק חמישה אחוז נותנים לו להבין בכלל, מכל נושא שבטלוויזיה, על מה אנחנו מדברים?

מיכל רפאלי-כדורי: משתיים וחצי לחמישה אחוז –

שלומי נבון: אני רק רוצה לומר לך, אנחנו פשוט חושבים על אותם אנשים שרואים רק את מה שנמצא בשפת סימנים, לא יודעים קרוא וכתוב, אין להם לא אינטרנט, לא עיתון, לא יכולים לשמוע רדיו, רק מה שנשאר להם זה רק לראות טלוויזיה בשפת סימנים, חשבנו להגדיל את האחוזים, לתת להם איזה משהו.

שלומי נבון: דרך אגב, אם תמשיכי לקרוא את זה, לא חלה עליכם חובה לעשות גם כתוביות וגם שפת סימנים על אותה תוכנית, ולכן אם תבדקי מבחינת עלויות, העלות של שעת שפת סימנים היא זולה מעלות של כתוביות.

מיכל רפאלי-כדורי: זה לא או , או, זה כתוב גם וגם.

שלומי נבון: תסתכלי על עמוד 7 סעיף (ה), אנחנו החרגנו את האפשרות שתהיה כפילות גם כתוביות וגם שפת סימנים, אלא אם כן יש טכנולוגיה – אז אם הכתוביות זה לפי בחירה, יהיה גם כתוביות וגם שפת סימנים, רק במידה ויש להם את הטכניקה לעשות את זה.

מיכל רפאלי-כדורי: מטילים עלינו חמישה אחוז, אומרת נציגה מדובר בעשרת אלפים איש, מה זה הדבר הזה, זה בלתי הגיוני.

שאול יהלום: מה אתם חושבים על שפת הסימנים?

אסתר תירוש: אנחנו חושבים, אנחנו רוצים להגיד שיש אנשים שזאת שפת האם שלהם, הם לא יכולים לתקשר בשפה אחרת.

מיכל רפאלי-כדורי: עשרת אלפים איש, במדינת ישראל, בכל הכבוד.

שלומי נבון: זה כולל את הילדים?

יורם מוקדי: כולל, כולל ילדים.

מיכל רפאלי-כדורי: כולל ילדים, זה חקיקה בשביל עשרת אלפים איש.

מיכל רפאלי-כדורי: זה חסר פרופורציה.

שאול יהלום: הם טוענים שאם זה מדובר בעשרת אלפים איש, אז זה לא מוצדק, מאחר ופה אנחנו עוברים יותר ויותר לכתוביות –

מיכל רפאלי-כדורי: שאגב לא מאה אחוז מהם מנויים על טלוויזיה רב ערוצית, הם כמו כלל מדינת ישראל אולי שבעים אחוז מהם במקרה הטוב.

זבולון גורני: אותו דבר אתה יכול להגיד לגבי ילדים, שלושה פרומיל זה ליקויי שמיעה, אז גם להם לא ניתן?

זבולון גורני: חמשת אלפים ילדים.

מיכל רפאלי-כדורי: בשביל חמשת ילדים עם כל הכבוד לא הופכים את העולם.

זבולון גורני: מה זה חמישה אחוז שפת סימנים?

זבולון גורני: כמעט לא כלום.

מיכל רפאלי-כדורי: זה חמישה אחוז, ON TOP OF כל החובות האחרות.

זבולון גורני: אגב, זה גם עלות מאוד זולה.

מיכל רפאלי-כדורי: זה לא עלות מאוד זולה, יש בינינו, אתם ממש לא מכירים את העלויות של טלוויזיה רב ערוצית, זה אולפן נוסף, זה לא עלות מאוד זולה, זה פשוט לא נכון.

זבולון גורני: אנחנו יודעים כי אנשים שלנו מתרגמים בתוכניות שלכם.

מיכל רפאלי-כדורי: זה יותר מכפול מכתוביות.

שלומי נבון: זה לא נכון מה שאת אומרת, זה עולה פחות מהפקת כתוביות.

שלומי נבון: סליחה, אדוני המתרגם, אתה מארגון מלאך, כמה מרוויח, סלח לי על השאלה ועל הכניסה לפרטים, כמה מרוויח מתרגם בשפת סימנים בטלוויזיה, כמה משלמים להם?

מיכל רפאלי-כדורי: ממתי מחוקק מתעסקת בשבעת אלפים איש בחקיקה כזאת, עם כל הכבוד.

שלומי נבון: אז פתאום את לא רוצה שהוא יענה?

סמי סירואה: כשיש מבזק של חצי שעה, נכון לעכשיו, זה בסך חמש מאות שקל, כשמדובר בשלושה מבזקים רצופים, כמו שקורה בערוץ עשר בשעות הבוקר, אז זה 250 שקל לכל מבזק, כאשר זה 750 שקל לשלושה מבזקים.

מיכל רפאלי-כדורי: העלות לא כוללת את השכר שלו, זה עוד מצלמה, אולפן נוסף, ומצלמה.

שלומי נבון: לעצם הטכניקה לא מדובר באולפן נוסף, אלא פשוט כסא נוסף באולפן, כאשר יש מצלמה אחת שממוקדת עליו.

מיכל רפאלי-כדורי: זה לא נגמר בעלות השכר של המתרגם.

שלומי נבון: לא, זה מצלמה אחת נוספת בתוך האולפן וכיסא, זה הכול.

שלומי נבון: ה-BBC, אני אקפוץ על השנה האחרונה שמופיעה לפי הרגולטור.

שלומי נבון: BBC אחד ושתיים בשנת 2008 - חמישה אחוזים, ITV שזה הרשת המסחרית, בשנת 2010 תעמוד על חמישה אחוז בשני השירותים שלה, ערוץ 4 בשנת 2010 חמישה אחוז, ערוץ 5 בשנת 2008 יעמוד על חמישה אחוז.

מיכל רפאלי-כדורי: הם כולם לא טלוויזיה רב ערוצית.

שלומי נבון: עכשיו למקבילות שלך, ברודקסטרס – שלושים ושבעה ערוצים מסחריים במסגרת הכבלים או SKY הבריטית ב2014 יגיעו לחמישה אחוזים.

שאול יהלום: אנחנו קובעים חמישה אחוז מהראשון בינואר 2007, ועד אז שניים וחצי אחוז.

קריאה: למה?

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: כי זה כמו באנגליה.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל לא ב-2007.

שאול יהלום: אנחנו קצת יותר מתוקנים מאנגליה.

שאול יהלום: עכשיו ועדת התיאום שתהיה מהדורה אחת

אסתר תירוש: יש רוסית, שפת סימנים רוסית זה משהו אחר, אני חושבת שיש לשקול את זה.

אסתר תירוש: זה אחוז העולים מתוך כלל האוכלוסייה, זה אותו דבר אצל החרשים.

מיכל רפאלי-כדורי: חבר הכנסת יהלום, הדוגמאות שניתנו הן חלופיות, זה או, או.

שאול יהלום: מה או, או?

אסתר תירוש: אם אפשר לבדוק, יש דוברי שפת סימנים רוסית, והם לא קוראים עברית, זה עולים חדשים, שעלו בגלי העלייה האחרונים בעשרים השנה האחרונות וצריך לתת עליהם גם את הדעת, אם אנחנו מדברים על עברית, ערבית, גם להכניס את הרוסית.

שאול יהלום: אבל הרוסית זה ערוץ הרוסי ואנחנו נתנו להם, הם צריכים להיות מאה אחוז תוך כמה זמן.

אסתר תירוש: בכתוביות, אני מדברת על שפת סימנים.

שאול יהלום: נעזוב את זה, אם יהיו תלונות נתקן את החוק.

שאול יהלום: משדר חדשות בעברית ובערבית ואת ימי השידור עבור כל ערוץ, זה אומר – החל מיום תחילתו של חוק זה – תרגום לשפת סימנים, מידי ערב בשעות השיא- של מהדורת חדשות אחת לפחות המשודרת הערוץ טלוויזיה המשדר חדשות בעברית ובערבית.

שאול יהלום: ועדת התיאום תקבע את ימי השידור עבור כל ערוץ.

שאול יהלום: היא תחולק בין הערוצים שמשדרים חדשות בעברית ובערבית.

קריאה: פה אנחנו מבקשים לעניין הניסוח, כתוב בשעות השיא, שעות השיא מוגדר עד אחת עשרה בלילה, בעצם ההבדל בין זה לבין מהדורת החדשות הוא בסך הכול של שעה אחת, אנחנו רוצים שתתאפשר לנו הגמישות לאור הנתונים שהובאו קודם לכן, לגבי כמות האנשים שנזקקים לשפה, שתינתן לנו גמישות באיזה מהמהדורות למקם את זה, פשוט שיימחק בשעות השיא, יישאר מבין-

שאול יהלום: לא, אנחנו רוצים את זה בשמונה , תשע, לא באחת עשרה.

שאול יהלום: באחת עשרה זה בהתנדבות.

שלומי נבון: אני בעמוד 6 סעיף 6(א), נמחק כל הקטע של – בתנאי שהתוכנית אינה מלווה בכתוביות, אלא אם כן מדובר – אני רואה שזה ב-(ה), אבל (ה) בא להוסיף.

ג'ודי וסרמן: תיכף נגיע ל-(ה).

שלומי נבון: לא עדיף לעשות את זה במקור ולא בסוף?

יורם מוקדי: לגבי ערוצים שמשדרים בערבית, לדעתי כל הנטל נופל על רשות השידור, בשלב הראשון, אז אולי כדאי לדון באיזה – כי בעברית נכון, זה כמה ערוצים –

שאול יהלום: אז תוריד בערבית, הוא אומר תראה איך תפסת את ערוץ אחד, בגלל שגם לא ערוץ עשר וגם לא זה נופלים בקטגוריה הזאת.

יורם מוקדי: יש כל יום מהדורה בערבית.

שאול יהלום: איפה יש מהדורה יומית?

יורם מוקדי: בערוץ 33, חדשות בערבית יש ערוץ.

שאול יהלום: אבל ערוץ 10 משדר בערבית?

יורם מוקדי: לא.

שאול יהלום: ערוץ שתיים משדר בערבית?

שאול יהלום: אז רק ערוץ 10 לא, אז נוריד את התנאי הזה.

שאול יהלום: זה לא שאת חייבת ערבית, זה לגבי ערוץ המשדר חדשות, בעברית או בערבית, את צריכה לעשות מהדורה אחת, או בעברית או בערבית.

שאול יהלום: אני הבנתי שאנחנו משדרים, שפת הסימנים אדם יכול לראות אותה גם אם הוא ערבי בעברית, זאת שפה בינלאומית.

אסתר תירוש: לא, במקרה הזה, בארץ, רוב האוכלוסייה הערבית משתמשת בשפת הסימנים הישראלית.

אסתר תירוש: זה נכון, למעט אוכלוסיות שלא למדו בבתי ספר והם לא יודעים, שפת הסימנים שלהם היא לא.

קריאה: בערוץ 2 יש מהדורת חדשות, כל יום שישי, בצהריים.

שאול יהלום: זה בסדר, אנחנו מגדירים את זה כמהדורה, תראה איך לנסח את זה, אני מציע שכל ערוץ בעברית שניים, לחלק את זה , שליש, שליש, שליש.

שלומי נבון: ועדת התיאום תעשה את זה.

שאול יהלום: לא, אבל כמה מהדורות חדשות את מחייבת, את מחייבת כל יום עברית.

אסתר תירוש: מהדורת חדשות אחת.

שאול יהלום: ומה עם ערבית?

אסתר תירוש: הכוונה היא אחת בעברית, אחת בערבית.

שאול יהלום: זאת אומרת שתיים ביום.

אסתר תירוש: כן.

שאול יהלום: זה לא כתוב פה.

שלומי נבון: אז ייפול יותר נטל על ערוץ שתיים –

שאול יהלום: אבל ערוץ 10 לא משדר בכלל בערבית, אז הוא לא משדר לאנשים לא חרשים, למה שישדר לחרשים?

שאול יהלום: בוא נאמר שבמשך השבוע ישודרו ארבע מהדורות שפת הסימנים בעברית ושתיים בערבית, ובועדת התיאום תקיים את הדברים האלה.

שלומי נבון: אבל לפי מה שהיא אומרת אין טעם, מפני שהערבים מבינים את אותה שפה.

שאול יהלום: אבל הרגע אמרתם לי שלא.

שלומי נבון: אבל היא תיקנה אותנו.

אסתר תירוש: האוכלוסייה הערבית משתמשת בשפת סימנים ישראלית, אולי בעתיד זה ישתנה.

שלומי נבון: זה מה שאני אמרתי, אז אנחנו מורידים את הערבית מהניסוח.

שאול יהלום: תוריד את הערבית, ותהיה כל יום מהדורת חדשות מרכזית בעברית, וועדת התיאום תקבע את התיאום בין הערוצים.

יורם מוקדי: יש פה משהו לא הגיוני, אם אני מבין נכון עכשיו זה או שפת סימנים או כתוביות.

שאול יהלום: עוד לא הגענו לזה, אתה צודק, עכשיו מדברים על הגיל הרך – משרד טלוויזיה ילווה בתרגום לשפת סימנים לפחות 15% מסך זמן שידוריו של כלל התכניות לגיל הרך המשודרות על ידו, בכל ערוץ טלוויזיה שבו הוא משדר;

יורם מוקדי: גיל רך עד מתי זה מוגדר ?

יורם מוקדי: גיל ך זמן שידורין של כלל התכניות לגיל הרך המשודרות על ידו, בכל ערוץ טלוויזיה שבו הוא משדר.

יורם מוקדי: הדברים האלה.

יורם מוקדי: שליש, שליש, ות באיזה

שאול יהלום: עד שלוש.

שלומי נבון: שלוש עד שבע.

יורם מוקדי: אנחנו כשרצינו להחיל את הכללים שלנו ולא הייתה חובה בחוק לטפל בשפת סימנים ורצינו בכל זאת, חשבנו להחיל את זה על ערוצים בגיל הרך, בגילים המחקרים שמורים בבירור שזה פוגע ביכולת הצפייה והריכוז של ילדים, כלומר בניגוד לכל שאר התוכניות שבהם אנחנו אומרים אנחנו נותנים פה הנגשה, ולכאורה זה לא א על חשבון הצופה הרגיל, הרי שפה פוגעים במאות אלפי ילדים שהיום נהנים מערוצים, בסוגריים אני אגיד, הם ערוצים דלי תקציב יחסית, שמביאים תוכניות לגיל הרך והם בעצם ערוץ בייבי ביס, ערוץ לולי בכבלים, ערוץ הופ גם בכבלים וגם ביס, שהם אגב בפיתוח ישראלי מקורי, ואחת הגאוות היותר גדולה של התעשייה הרב ערוצית.

יורם מוקדי: לכן כשאנחנו רצינו בכל זאת שיהיה משהו בשפת סימנים, לא מצאנו מספר ובסוף החלנו חובה של תוכנית אחת שבועית, כי אמרנו שמשהו ניתן בכל זאת, יש פה בעיה.

יורם מוקדי: נמצאת פה גם אלונה אבט, שהיא המפיקה של ערוץ הופ ולולי.

שאול יהלום: כן, מה אומרת אלונה?

אלונה אבט: אני יושבת פה – צריכה לבחור בין ילד אחד לילדים אחרים.

אלונה אבט: אנחנו מאוד מכבדים את היוזמה להנגיש את התוכניות שלנו לילדים, אנחנו רוצים למצוא כל דרך לעשות את זה.

אלונה אבט: מצד שני הייתי רוצה להמחיש לכם מה המשמעות של ההחלטה שאנחנו נצטרך לקבל.

אלונה אבט: בגלל שאנחנו מדברים על קבוצת גיל שלא יודעת לקרוא ומדברים רק בשפת הסימנים, אם תהיה סתם תמונה, אומרים צריך להחליט את מי אנחנו מסתירים את אריק או את בנץ ומה יהיה הויזואל שיראו השומעים, שהוא ילד – שיש לו הרבה פחות מהילד הלא שומע, ואני מבינה ומכבדת את זה, אבל מצד שני זאת ההחלטה, שאם הוא רוצה התרחשות באנימציה, שבו מישהו קופץ מצד אחד לצד שני, או שהוא לא יראה את זה או שלא יראה את זה, והוא עדיין יצטרך להבין את הייעוד של המשדר.

אלונה אבט: ברשותכם אני לוקחת אתכם דקה אחת אחורה חמש שנים, לסיבה שאנחנו הקמנו את ערוץ הופ.

אלונה אבט: אנחנו הרגשנו שהשידורים לקבוצת הגיל הרך לא מתחשבת במאפיינים של הגיל הרך, הגיל הרך יש להם יכולות קשב מסוימות, כמו שאנחנו עושים להם תוכניות מאוד קצרות בדרך כלל, יש לנו שפה ויזואלית שלמה שנראית ככה, שנראית משטחי צבע מלאים, עם כמה שפחות רעש ויזואלי ואודיאלי.

אלונה אבט: מדיניות השידור הזאת היא בגלל שאנחנו יודעים שיכולת הקשב של ילדים בגיל הרך היא מוגבלת.

אלונה אבט: אנחנו מאוד מוטרדים ממה יקרה, מצד אחד אנחנו נעשה את מה שנכון לעשות לקבוצה של הלא שומעים.

אלונה אבט: מה קורה עם יכולת הקשב של שאר השש מאות חמישים, השבע מאות ילדים אחרים שצופים בערוץ הופ, שהוא היום הערוץ העיקרי של קבוצת הגיל הזאת.

אלונה אבט: אנחנו נפגע ביכולת ההבנה שלהם, ואנחנו נגרום לפחות לפי מחקרים, לנפילה משמעותית של יכולת ההבנה שלהם של מה שהם רוצים בה.

אלונה אבט: שלא לדבר על מחקרים אחרים שמורים על השפעות שליליות של ריבוי גירויים בו זמנית.

אלונה אבט: אני רוצה גם שתבינו שהמשמעות של התייחסות לכלל השידורים, אנחנו מדברים על מאות שידורים בשנה, זה מאות שעות שידור בשנה, זאת אומרת בגלל שההתייחסות היא לחמש עשרה אחוז מזמן השידור הכולל, ערוץ הופ משדר מחמש בבוקר עד שמונה בערב.

אלונה אבט: אני ניסיתי לחשוב איך באופן חיובי לבוא ולהגיד מה כן אפשר לעשות, כי אני כן רוצה שהשידורים שלנו ישרתו ילדים לא שומעים.

אלונה אבט: אני חושבת שכדאי שהועדה תדע שני דברים – אחד יש לנו שתי רצועות שידור שבהם כמעט ואין בכלל חומרים ורבליים, כי ממילא אנחנו מדברים על קבוצת גיל שהצד הורבלי שלה הוא לא מפותח.

אלונה אבט: זאת אומרת זה לא שאין מענה בערוץ.

אלונה אבט: מעבר לזה, אני להבדיל מהרבה קולגות כאן שביקשו רק לדחות את רוע הגזירה לשנת אני לא יודע מה, אנחנו נשמח מיום החלת החוק לעשות מכסה מסוימת.

אלונה אבט: אבל אני חושב שהשיעורים שמוגדרים פה הם לא הגיוניים, בהתחשב בפגיעה שזה גוזר על ילדים אחרים.

שאול יהלום: מה ההצעה שלך?

שלומי נבון: סליחה, רק יש לי שאלה, ערוץ הופ, לאיזה גילאים הוא מופנה?

אלונה אבט: הוא מיועד עד שבע, עד א'.

קריאה: לולי הוא לילדים עד גיל שנתיים.

קריאה: אלונה, בואו נחדד, בייבי ולולי, לפחות בייבי, לא מיועד לא עד גיל שבע ולא עד גיל שש.

שאול יהלום: למה זה מוחרג?

שאול יהלום: לא מוחרג שום דבר.

שאול יהלום: את רוצה להסביר לנו אלונה, מה את מציעה?

אלונה אבט: אני חשבתי שני דברים, אני חשבתי שצריך אולי קודם כל לנסות להתייחס להפקות מקור, בגלל שהם בסופו של דבר ההפקות שבהם גם לנו כמשדר יש את האינטרס לעשות מכנה משותף הגדול ביותר לילדים כדי שתהיה להם חוויה תרבותית משותפת, בתור נקודת התייחסות.

אלונה אבט: אני מציעה להקטין את הכמויות .

שאול יהלום: כמה אחוז זה הפקות מקור?

אלונה אבט: אני מדברת על זמן שידור, אנחנו בערך עשרים וחמישה אחוז מתוך המשדרים של ערוץ – הוא בהפקת מקור.

שאול יהלום: אנחנו מדברים רק על חמישה עשר אחוז.

קריאה: מכלל השידורים, לא מתוך העשרים וחמש.

שאול יהלום: גם העשרים וחמש זה מכלל השידורים.

שאול יהלום: אם את רוצה רק את הפקות המקור, אני מסכים, אבל אז זה עשרים וחמישה אחוז, אני בעצם אומר לך, קצת יותר מחצי הפקות המקור.

שאול יהלום: זה משתלב עם מה שאת אומרת.

שאול יהלום: מאיזה שעות אתם משדרים?

אלונה אבט: מחמש בבוקר עד שמונה בערב.

אלונה אבט: אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד, אבי משידור חדשות, שבו זה בטכניקה שהאדון הסביר שעושים את זה עם עוד מצלמה וכיסא, בתוכניות שלנו רוב התוכניות שלנו הם דרמה, זאת אומרת שאנחנו צריכים לצלם לחוד את הדרמה, לחוד את המתרגם או המתרגמת ואחר כך להיכנס לחדר עריכה, לרדת דור, שהמשמעות של זה, איכות תמונה פחות טובה, לעשות עריכה של זה , דברים על עלות של בערך אלף חמש מאות, אלפיים דולר לשעה.

אלונה אבט: ולא רק העלות של מתרגם, אז אנחנו מדברים גם על פשוט נטל כלכלי גדול.

שאול יהלום: מה את מציעה, נשמע את ההצעה שלך, לפני שמתווכחים.

אלונה אבט: אני חשבתי שמה שמועצת הכבלים הציעה, של תוכנית בשבוע, הוא נכון וטוב.

שאול יהלום: איזה תוכנית בשבוע?

שאול יהלום: את משדרת מחמש עד שמונה, כפול שבעה ימים בשבוע.

שאול יהלום: אני לא יודע מה זה שידורים חוזרים.

אלונה אבט: יש לנו מכסה מסוימת של הפקות שאנחנו צריכים להפיק, והם משודרים בשידורים חוזרים.

אלונה אבט: עושים חמישים פרקים, משדרים אותם לאורך השנה, בשידורים חוזרים .

אלונה אבט: אני מציעה, להגדיר מכסה מתוך הפקות מקור.

שאול יהלום: תני לי דוגמא של הפקות מקור.

קריאה: דפנה ודודי, פרפרים של שבת.

שאול יהלום: מה עוד?

שאול יהלום: דפנה ודודי דו, כל יום ?

אלונה אבט: כרגע כל יום, אבל זה לא אומר שמפיקים שלוש מאות שישים פעם.

שאול יהלום: אז מה זאת אומרת, כל יום בהמשכיות, היום זה סידרה.

אלונה אבט: יש שנה שהיא עשרים ושישה פרקים משדרים אותם –

שאול יהלום: נחשוב על עשרים ושישה פרקים, מה זה תוכנית ביום, בשבוע?

שאול יהלום: תוכנית בשבוע לא יהיה לו לא את האחד ולא את – יהיה לו מספר חמש, אחד עד שלוש, לא, שבע עד שמונה לא?

שאול יהלום: את מבינה מה את אומרת כאן?

שאול יהלום: את הורסת לי את הילד מכל כיוון.

אלונה אבט: אתה צודק, אני מציעה שפה גם לנו לא יהיה אינטרס, לתת חוויה כזאת שמצד אחד מקלקלת ללא שומע והיא תורמת לשומע.

אלונה אבט: אני מבינה את הנקודה שאתה מעלה.

אלונה אבט: אין לי פתרון עכשיו להציע.

שאול יהלום: את עוסקת בטלוויזיה ואני מניח שלא היית בוחרת בטלוויזיה, - תראי, אל תסתכלי על זה במובן המצומצם רק של השימוש, תסתכלי על זה שאם ילד "ממוצע", רואה דבר כזה הוא גם מקבל חינוך אחר, שיש מוגבלים בחברה וצריך לחיות יחד איתם והוא צריך לסבול קצת בגללם וזה בסדר.

אלונה אבט: אתה צודק.

שאול יהלום: עכשיו אתה רוצה את הכול ככה שהוא יהיה לו כזה באיזה בועה שאין לו שום דבר, ופתאום באיזה יום נתקע לו איזה פרק, הילד כבד שמיעה לא יראה את זה.

שאול יהלום: אז תציעי לי משהו רציני.

אלונה אבט: בהחלט אני מבינה את הערך החינוכי גם של הילד השומע, יראה שפת סימנים, אני הבנתי את הנקודה ואני מסכימה, אני מבינה את ההיגיון שלך.

אלונה אבט: פתרון אחד הוא לקחת רצועת שידור יומית שלנו, שהיא סיפורים לילי, שבה מקריאים סיפור לפני שעת השינה, לרוב זה סיפורת קלאסית ולרוב סיפורת עברית.

אלונה אבט: נגיד לקחת את הרצועה הזאת, ולעשות את זה על רצועה – זה גם מבחינת הרגלי הצפייה, זה גם משהו שמשרת את ההורה.

שאול יהלום: הם ילדים קטנים, זה נכון, הם רק במעון ורק זה, אבל אני מניח שאם כל כך אנשים כאן צוחקים ממני, שאני לא יודע, אז את דפנה ודודי דו, יודעים את זה בקרב כולם.

שאול יהלום: זאת אומרת את כאן באה ואומרת –

שלומי נבון: הרעיון הוא שזה יהיה ברצועה קבועה, בשעה קבועה.

נציגת מיח"א: אני מייצגת את מיח"א, מטפלת בתינוקות, אני הייתי מציעה להיוועץ באנשי המקצוע של מיח"א, יש לנו גם מעונות, גם גנים, גם טיפולים פרטניים, פשוט להיוועץ ולהבין מה באמת.

אלונה אבט: אני אשמח לעשות את זה, אבל אני מבינה שהועדה רוצה עכשיו לקבוע מסמרות.

שאול יהלום: לא, הוועדה מוכנה, אם תהיה רצועה של שעה ביום, זה סביר, ומה שתכניסו –

אלונה אבט: זה לא שעה ביום, חצי שעה.

קריאה: במצבים כמו של תמונה מסתירה, אנחנו משתמשים במקום בועה קבועה, בבועה מרחפת.

קריאה: תשמשו בזה, זה מצוין.

אלונה אבט: אז הבעיה היא פיצול קשב, אז יש לי בעיה.

שאול יהלום: דפנה ודודי דו, כמה זמן זה פרק?

אלונה אבט: כל תוכניות המקור שלנו, למעט תוכנית אחת, הן תוכניות של בין שבע לחמש עשרה דקות, וזה בגלל משך קשב מוגבל של ילדים בקבוצת הגיל הזאת.

שאול יהלום: כולל פרפרים של שבת וקונצונים?

אלונה אבט: פרפרים של שבת ושומשום זה שתי תוכניות יחידות שהן ארוכות.

שלומי נבון: אני הייתי מציע לקבוע חצי שעה ביום.

שאול יהלום: בואו נקבע רצועה של חצי שעה ואז את החצי שעה הקבועה, גם הילדים ידעו, גם הילד ידע דרך אגב, הילד הממוצע ידע שהוא יכול לראות, הייתי מציע אפילו שידור חוזר עם הבועה ואז הוא יכול, בגלל שהיה לו חוג למוסיקה, זה גם יכול לשמש אתכם לראות את הדבר הזה, תעשו את זה בסדרות, תגמרו פעם את דפנה ואחר כך פרפרים, והרי זה חוזר.

אלונה אבט: אני אעשה את זה בהתייעצות איתכם ואז אנחנו גם נקבע עם המועצה את המסגרת.

שאול יהלום: אז אנחנו מדברים על חצי שעה רצועה, בהתייעצות הרצועה ותכניה וזמן הרצועה ותכניסה תיעשה בהתייעצות עם הרגולטור והארגונים, ארגונים של ילדים כבדי שמיעה.

שאול יהלום: חצי שעה יומית.

נטע דגן: דיברו פה על ערוצים שלמים של ילדים לגיל הרך, אני רוצה להסב את תשומת ליבו של אדוני לשאלתו קודם, שפה מדובר רק על גילאים שמעל גיל שלוש, כלומר לפי הצעת החוק הזאת, ערוצים שמיועדים לילדים מתחת לגיל שלוש , פטורים לגמרי.

נטע דגן: קודם יושב הראש אמר שלא יהיה פטור, אז אני רוצה להסב את תשומת הלב שכרגע יש פטור.

שאול יהלום: עד גיל שלוש יש פטור.

נטע דגן: למה?

שלומי נבון: מפני שעד גיל שלוש הם לא יודעים לקרוא, וכמובן כתוביות והם רק מתחילים לקרוא, אני פשוט התייעצתי עם אנשים חרשים והבנתי מהם שעד גיל שלוש המאמץ הזה יהיה לשווא, הם עדיין לא מדברים מלא וזה לא יתרום להם הרבה, הם יכולים עדיין לראות את התוכנית וליהנות בלי שפת סימנים.

שאול יהלום: עכשיו אנחנו אומרים שזה יתבטא אם יהיה ערוץ בשפת סימנים.

שאול יהלום: אם יהיה ערוץ טלוויזיה נפרד בשפת סימנים, אז כל זה – אין בהוראות סעיף קטן (ג)(2) כדי לחייב ליווי תוכניות בשפת סימנים בהיקף העולה על המכסה הנקובה בסעיף קטן (ג)(1).

שאול יהלום: הסעיף בא להוסיף על החבות שלפי חוק זה, ואולם אם לא ניתן להציג ולהסתיר כתוביות לפי בחירת הצופה, הוראת חוק זה בדבר החובה בליווי תוכניות בכתוביות, לא יחולו על תוכניות שתלווה בשפת סימנים.

שאול יהלום: מה כתוב פה ג'ודי?

קריאה: הסעיף בא להסביר שהכתוביות הם – למעט המצב שבו אין אפשרות להסתיר את הכתוביות.

שאול יהלום: עם כל הכבוד אתה לא צודק, הרי אתה לא יכול גם כתוביות וגם סימנים, גם שפת הסימנים וגם כתוביות באותה תוכנית שאי אפשר להסתיר, אם להסתיר, זה לא שייך, אבל אם לא להסתיר.

ג'ודי וסרמן: בשנת 2010 ו-2015 יש חובה מלאה בחלק מהערוצים לפחות על כתוביות ואז בעצם לא תהיה חובה לשפת סימנים.

קריאה: מה גובר על מה?

שאול יהלום: כתוביות מוסתרות, עדיין סימנים מחייבים, כתוביות גלויות, זה או, או, מה לא ברור?

שאול יהלום: ב-2010 כל הכתוביות יהיו מוסתרות, אז סימנים קיימים.

ג'ודי וסרמן: אבל אם כתוביות לא יהיו מוסתרות?

שאול יהלום: אז זה או, או.

ג'ודי וסרמן: החוק מחייב כתוביות, זה אומר שלא יהיה שפת סימנים.

שאול יהלום: לא, לילדים זה סימנים.

שאול יהלום: זה הכול, באופן כללי, לא רק ילדים, אם זה באופן כללי, אז שפת סימנים שלא יהיה מצב שהמסך יהיה גם עם כתוביות ורק עם סימנים.

שלומי נבון: זה יקרה רק במצב שבו הזמנת הכתוביות היא על פי בחירת הצופה, ואז יהיה גם שפת סימנים, ובכל מקרה, שפת סימנים ברגע שהחוק מחייב מאה אחוז כתוביות, יהיה על חשבון הכתוביות.

יורם מוקדי: זה לא הגיוני.

שאול יהלום: לא, זה לא הגיוני, לא רק ששפת הסימנים גם האנשים שמשתמשים בה הולכים וקטנים.

אסתר תירוש: לא, לא, זה לא נכון, יש עדיין – יותר אנשים נולדים-

אחיה קמארה: אנחנו מדברים פה על סדר אחר לגמרי של אוכלוסיות, אנחנו מדברים על מאות אלפים של אנשים שלא יודעים שפת סימנים והם כבדי שמיעה, לעומת אנשים שיודעים שפת סימנים שרובם יודעים לקרוא ואני מאמין שיום יבוא והם כולם ידעו לקרוא,אין סיבה להניח שבמדינת ישראל אנשים חרשים לא ידעו לקרוא.

אחיה קמארה: אני לא מדבר עכשיו על ילדים, אני מדבר על כלל האוכלוסייה, לא על ילדים, אנחנו מדברים על מבוגרים.

אחיה קמארה: כשאנחנו מדברים פה על עשרות אלפים של אנשים שקשה להם לשמוע את התוכנית, ברובם, 99.9% הם יודעים לקרוא, כולל אלה שמדברים בשפת סימנים, יודעים לקרוא.

קריאה: לא כולם.

אחיה קמארה: לא כולם, אבל רובם יודעים לקרוא ואנחנו לעומת זאת שוקלים את אותם מאתיים אנשים, או שלוש מאות, או ארבע מאות חרשים שלא יודעים לקרוא, אנחנו מדברים על כל התוכניות, מספר החרשים שלא יודעים לקרוא –

אסתר תירוש: יש גם מבוגרים שלא יודעים לקרוא.

אחיה קמארה: המספר הקטן מאוד, כשאנחנו שוקלים את שני הדברים האלה, שלא יבינו את התוכנית ובעיקר החדשות, ואלה לא יבינו, אז אני נורא מצטער, הכתוביות הן עדיפות, לא יכול להיות שיהיה כתוב פה ששפת סימנים עדיף, אנחנו לוקחים את שיקול של מאות אלפי ליקויי שמיעה לעומת –

שאול יהלום: אנחנו עדיין צריכים את שפת הסימנים.

אסתר תירוש: מה זאת אומרת הם היו באגודות החרשים.

שלומי נבון: אני אסביר, ממה שהבנתי הכושר שלהם לרכוש את היכולות שלנו כשפה מוגבל, לכן גם אנשים שמצליחים לקרוא, לא מצליחים לקרוא יותר מרמה של נאמר שלוש או ארבע או חמש – לכן הם לא מספיקים לקרוא את הכתובית, לכן אנחנו התייחסנו לשפת סימנים, אחרת היינו מורידים את זה בכלל.

קריאה: באיזה סוג של אנשים מדובר?

שלומי נבון: אנשים חרשים.

קריאה: בסדר, אנחנו מדברים על אנשים שיודעים רק שפת סימנים?

שלומי נבון: יודעים רק שפת סימנים.

קריאה: אבל איך הפילוח שלהם, ילדים, מבוגרים, קשישים, עולים חדשים.

שלומי נבון: למה זה משנה?

שאול יהלום: איך הייתם מציעים, בהנחה שלכם, לא של אחיה, בהנחה שלכם איך הייתם רוצים למצוא את הפרופורציה, הוא אומר הרוב, כולל קשישים, הם אנשים שרוצים את הכתוביות, יש מיעוט של כמה אלפים, שני הדברים האלה יחד, אי אפשר לקיים מסך לשני הדברים יחד.

שאול יהלום: כי אפשר, זה גם עמוס.

יורם מוקדי: לא הולך, זה עמוס.

זבולון גורני: אני מבין שאחיה יכעס עלי, אבל עדיף להריץ כותרות למטה בזמן השפת סימנים, זה פתרון.

קריאה: אם היה אפשר, לא הייתה בעיה.

זבולון גורני: למה אי אפשר, מה הבעיה?

קריאה: אנחנו מפוזרים כבר במיליון וחצי בתי אב עם כמה מיליונים של ממירים, אתה רוצה שנאסוף אותם?

זבולון גורני: אני לא יכול להגיד טכנולוגית איזה פתרון –

אחיה קמארה: אם היה אפשר את שניהם ברור שהיינו רוצים את שניהם, הבעיה שאי אפשר את שניהם.

קריאה: מדובר פה על חמישה אחוז, שזה אחוז מאוד נמוך.

שלומי נבון: אני חושב שאתה צריך להסיר את ההתנגדות שלך.

אחיה קמארה: אני לא חושב, מפני שאנחנו מדברים פה על עשרות אלפים של אנשים שלא יודעים שפת סימנים, לעומת אחוז מאוד קטן –

קריאה: אתה מדבר על החדשות.

אחיה קמארה: תני לי הערה מקסימליסטית של כמה אנשים חרשים היום במדינת ישראל לא יודעים לקרוא.

זבולון גורני: אחיה, כפי שאתה מבקש שיתייחסו לכבדי השמיעה - -

אחיה קמארה: אני יושב ומסתכל על תוכנית חדשות, יש נניח אלף אנשים שלא יודעים לקרוא, אבל זכותם של אותם עשרות אלפים לשמוע את החדשות.

קריאה: אי אפשר לגזול את החמישה אחוז האלה.

אחיה קמארה: אתה לא יכול להגיד לאחרים לא לראות.

קריאה: להוריד להם את החדשות?

קריאה: לא להוריד את שפת הסימנים של החרשים, לאן נביא את זה?

אחיה קמארה: למה הפגיעה באותם עשרות אלפים שלא יודעים שפת סימנים היא טובה בעיניך?

קריאה: אני לא אמרתי את זה.

אחיה קמארה: זה לא הגיוני כשאתה מסתכל על המספרים.

קריאה: זה לא הגיוני לגזול אותם.

אחיה קמארה: רובם יודעים לקרוא.

קריאה: המעטים שאינם יודעים, זקוקים לזה.

שלומי נבון: חבל על הויכוח, אחיה, חבל על הויכוח, חמישה אחוז זה יישאר וזה יהיה –

אחיה קמארה: אנחנו מדברים במהדורות החדשות, שם זה הרבה יותר – אנחנו מדברים על מהדורות החדשות.

שלומי נבון: אבל יש לך וועדה שתקבע יש שפת סימנים ומתי יש כתוביות, לא תהיה כפילות.

שאול יהלום: רבותיי, קודם כל חמישה אחוז והחמישה אחוז מוותרים למאה אחוז עם תשעים וחמישה אחוז.

שאול יהלום: לגבי מהדורות החדשות, ועדת התיאום תקבע איזה מהדורות חדשות יהיו בשפת סימנים ואילו מהדורות יהיו בכתוביות.

אלונה אבט: לא נאמרה איך זה כן נעשה, החצי שעה היומית שאנחנו התחייבנו, זה אומר שזה דורש ניסוח מחדש של סעיף (ג)(2).

שאול יהלום: ברור.

שלומי נבון: (ג)(2) כבר לא יהיה.

שאול יהלום: אנחנו עשינו שינוי, החלטתי שאת זה ועדת התיאום שהיא תחליט איזה מהדורות חדשות מתוך היומיות, יהיה לנו שפת סימנים.

שאול יהלום: והסך הכול צריך להיות חמישה אחוז בתוכניות, התשעים וחמישה אחוז יהיה בזה.

שאול יהלום: סעיף שמונה - חוץ משפת סימנים בחדשות, כי אמרנו ששפת הסימנים היא לשתי השפות.

שאול יהלום: הודעות חירום, עברתם על זה?

נציג רשות השידור: יש הערות מצד רשות השידור, כשישבנו עם היועצים הבנו שהכוונה בהודעות חירום זה להודעות חירום שמשודרות מכוח רשות השידור, בחוק רשות השידור באמת יש סעיף שהממשלה זכאית שהודעותיה וכן הודעות המטה הכללי של צה"ל וראש הג"א ישודרו ללא תשלום ברשות השידור.

נציג רשות השידור: אז אם הכוונה רק , וגם מהניסוח של הסעיפים הקטנים, בסעיף הזה, סעיף ג' וכו', מותר להגיד שלזו הכוונה.

נציג רשות השידור: אז אם זו הכוונה, אפשר היה פשוט לכתוב שהודעות לפי סעיף 46 לחוק רשות השידור, יחויבו בכותרות ובשפת סימנים ומה שכתוב כאן, בלי לקיים את כל הפירוט הזה, שאני לא יודע אם קיים גם בפועל .

שאול יהלום: אני לא מבין מה אתה אומר, אנחנו מתכוונים לכל הודעות חירום על פיגוע המוני, על זה שצריכים לפנות את מגדלי התאומים, על זה שמצב חירום צריך לרדת למקלטים, זה הודעות חירום.

נציג רשות השידור: זה לא מוגדר, זה הגדרה שאני לא – זה להרחיב הרבה יותר את הסעיף שיש לנו לפי סעיף 49.

נציג רשות השידור: זאת לא הייתה הכוונה אני חושב.

נציג רשות השידור: זה לא מסתדר עם הסעיף שאומר, סעיף קטן ג' שאומר שאם משדר אחר, שהוא לא רשות השידור, משדר גם הוא הודעת חירום, אז הוא מפנה להודעה של רשות השידור, כי הרי מי ערב לכך שהם משדרות אותה הודעה בו זמנית וכו'.

נציג רשות השידור: זה מתאים באמת רק למצב שבאמת רשות השידור משדרת כמו בתקופת המלחמה בעיראק, שהיה נחש צפע, צצה הודעת חירום ששודרה בכל הערוצים בו זמנית, וזה היה הודעה מטעם צה"ל או מטעם הממשלה.

נציג רשות השידור: כי אחרת מה שיוצא כאן, שיש כאן מין הרחבה משתמעת על חובות רשות השידור בכלל, לשדר הודעות חירום.

נציג רשות השידור: אני לא בא ואומר שאם ישודרו הודעות כאלה אנחנו נוריד את הכתוביות בכוונה, לא לזה הכוונה, אבל יש כאן איזה מין הרחבה לא משתמעת.

שאול יהלום: בוא נחזור לד', לעניין חוק זה הודעת חירום, הודעה מתפרצת, המשודרת בטלוויזיה במסגרת מהדורת חדשות על אחד מאלה – אירוע אסון המוני, מגדל מאיר שלום קרס, אירוע קרינה רדיולוגי, אירוע חומרים מסוכנים, תאונה או פעילות חבלנית עוינת, יש לנו כאן מחבלים בתל אביב, תיכנסו לבתים.

שאול יהלום: מלחמה פרצה מלחמה, חבר'ה, תיזהרו.

שאול יהלום: מבצע צבאי, אנחנו נכבוש את עזה מחדש, תאונה או אסון במהלך פעולה צבאית, תנאי מזג אוויר קיצוניים המהווים סכנה.

שאול יהלום: אירוע אחר שקבעה ועדת התיאום.

שאול יהלום: עכשיו, אתה בא בעניין הזה ואומר שהדבר הזה אם אתה צריך לשדר באמצע החדשות, רבותיי, תיכנסו למקלטים בגלל שנופלים עלינו טילים, זה יהיה מלווה כותרות או בתרגום לשפת הסימנים, מה הבעיה?

נציג רשות השידור: אני אומר שאם זה הודעה על ירידה למקלטים, או הודעות של הממשלה או הצבא, אז יהיה מסגרת סעיף 46 ממילא, כאן קודם כל ההגדרות –

קריאה: צריכה להיות הרחבה.

נציג רשות השידור: לדעתנו מרחיבות , כתוב פה- אירוע-

שאול יהלום: פעם במאה שנה.

קריאה: אין להם ילדים בצבא?

קריאה: על זה להתווכח גם?

נציג רשות השידור: כל הודעות החירום, למה רק על רשות השידור ולא על ערוצים נוספים שהרי מן ההיגיון-

קריאה: ערוץ 2 משדר.

נציג רשות השידור: ערוץ 2 שיש לו רייטינג גבוה יותר לחדשות, אז מן ההיגיון שדווקא שם ישודרו ההודעות האלה.

קריאה: מה אכפת לך, כולם יעברו –

נציג רשות השידור: לא ברורה לנו ההרחבה הזאת.

קריאה: האם יש צורך בכל הפירוט של מה זה הודעת חירום?

קריאה: זה חוק ראשי סך הכול, אני לא בטוח שיש צורך, מדוע לא להסתפק בהודעת חירום?

שאול יהלום: זה עכשיו מה זה שאלה, תכתוב איזה מאמר, אתה עורך דין?

שאול יהלום: מה איכפת לך.

שאול יהלום: 10(א) הוכיח משרד טלוויזיה להנחת דעתו של הגוף המפקח כי ביצוע הוראה לפי חוק זה לגביו מטיל נטל כבד מדי, רשאי הגוף המפקח להורות בהחלטה מנומקת בכתב כי ההוראה לא תחול באופן מלא או חלקי, בין השאר לגבי ערוץ מסוים או תוכנית מסוימת.

שלומי נבון: יש הגדרה לנטל כבד מדי.

קריאה: אני חייב הערה לגבי הסעיף הקודם, שהמשמעות של זה שאנחנו נצטרך להעסיק כוננים עשרים וארבע שעות ביממה, למקרה שיצוץ אירוע כזה, כדי שהם יוכלו בשידור חי להביא את הדברים ולא כמה דקות אחרי ולא בכותרות אלא בכתוביות וכו' וכו', זה נטל כבד מדי שמוטל על הרשות.

קריאה: בשפת סימנים אנחנו נצטרך –

שאול יהלום: לא, לא, שפת סימנים זה יכול להיות באופן סביר.

שאול יהלום: הוא אומר מה זאת אומרת, יש פריצה לחדשות, נכנס נחיל ארבה, אין לו, זה הוא יכול לעשות, אבל לתרגם ולעשות, לוקח לו רבע שעה להביא את הכונן מהבית.

שאול יהלום: אז צריך להגיד באופן סביר.

שאול יהלום: אם יש אירוע המוני, אז אריה גולן מיד מדווח בבוקר וכל זה, מיד, אם יש לו טלוויזיה מיד, את רוצה שייתן לו גם שפת הסימנים.

ג'ודי וסרמן: החובה לגבי החדשות, לגבי כלל האוכלוסייה, החובה בשפת סימנים זה ב-2009, אז אנחנו מדברים על התקופה –

שאול יהלום: לא, את מדברת מיידית, הודעות חירום.

ג'ודי וסרמן: אז זה יכול להיות רלוונטי עד 2006, על זה אנחנו מדברים.

שאול יהלום: אני לא יודע, יכול להיות שהכול אצלו - יכול להיות שעכשיו לילה והכול מוקלט, צריך להביא את הכונן, עכשיו אנחנו בעשר בלילה, אין כבר חדשות, הוא אמר לכונן תבוא באחת עשרה וחצי, מהיום למחר.

שאול יהלום: צריך להיות סביר, סבירות.

שאול יהלום: (1) ההחלטה תהיה לתקופה שתיקבע בהחלטה ואשר לא תעלה על שלוש שנים כל פעם.

שאול יהלום: (2) תתקבל לאחר התייעצות עם הנציבות ועם ארגונים העוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים בעלי לקות שמיעה; (3) ניתנת לערעור בפני בית משפט לעניינים מינהליים בידי משרד טלוויזיה.

קריאה: אפשר לחזור ל10(א)?

קריאה: לגבי זכות הערעור.

יורם מוקדי: חמשת הערוצים שלושת היעודים, אין פטור.

שאול יהלום: אין פטור, זה חובה.

ג'ודי וסרמן: זה סעיף קטן (ו).

דן אורן: אדוני, רק לפרוטוקול, זה הערה טכנית, שבסעיף קטן (ב)(3) אנחנו תמיד מציעים שבעניין חוק בית משפט לעניינים מנהליים, התיקון יהיה תיקון עקיף בחוק בית משפט לעניינים מנהליים, זה בא לעניין הזה, נשאר לא בערעור אלא בעתירה וזה משליך על התיקון לחוק בית משפט לעניינים מנהליים.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: הגוף המפקח רשאי לקבוע בתקנות מקרים שבהם הוראה לפי חוק זה לא תחול באופן מלא או חלקי בשל כל שביצוע ההורה באותם מקרים יטיל נטל כבד מדי.

שאול יהלום: בכפוף להוראות סעיף 15.

שאול יהלום: לעניין סעיף זה, "נטל כבד מדי" – נטל בלתי סביר על משרד טלוויזיה בהתחשב בין השאר, באלה: עלות הביצוע, - במידה ועלות הוספת הכתוביות או שפת סימנים תעלה על 1% מהיקף הכנסותיו של משדר טלוויזיה בשנה הקודמת; מידת הפגיעה שתיגרם לציבור לקויי השמיעה כתוצאה ממתן הפטור, בהתחשב בין השאר, בהיקף הצפייה בערוץ או בתוכנית הנדונים; את מציעה להוסיף את (4) – קיומם של מקורות מימון חיצוניים וממלכתיים, למה?

שאול יהלום: הרי לא יהיה להם, אז למה להכניס את זה?

דן אורן: יש כאלה שכן, למשל הרשות השנייה, המבחן זה גם נוגע לחוק הנגישות, הרי זה נלקח מחוק הנגישות וזה מותאם, מבחן של נטל כבד מדי, מבחן שהוא גמיש, הוא צריך להיות מותאם לכל גורם.

דן אורן: אז בהחלט יש גורמים שיש להם מקורות מימון חיצוניים וממלכתיים וזה שיקול רלוונטי, אם זה לא רלוונטי, זה יורד.

דן אורן: אני חושב שגם ההתמקדות באחוז אחד, זה כאן גם יותר מדי מצומצם.

דן אורן: זאת אומרת, כדי לאזן בין הזכות לשוויון ובין הזכות לקניין, הסעיף הזה הוא מאוד חשוב והוא צריך להשאיר מרווח מסוים.

שאול יהלום: טוב, אז אני מסכים לקבל מה שאתה אומר, שעלות הביצוע, לא רוצה לכתוב על איזה אחוז.

שאול יהלום: הקשיים הטכניים הכרוכים בביצוע זה חשוב, עלות הביצוע, הכנסות בוודאי חשוב, הכנסות משדר הטלוויזיה ערוץ הטלוויזיה.

שאול יהלום: קיומם של מקורות מימון, זה שיקול במידת הפגיעה בקיום חלופות, כל השישה צריכים להיכנס.

דן אורן: בחו"ל מקובל אחוז אחד.

שאול יהלום: הורדנו אחוז אחד, אצלך באחוז וחצי יפטור אותו, אצלי אני לא יודע, נראה אולי חצי, רבע, אולי יפטור אותו מכל התוכניות, אינני יודע ממה, הוא יתחשב בעלות הביצוע.

שאול יהלום: מה זה אחוז אחד?

שאול יהלום: תשאל את הרגולטור, אם יבוא אליו ערוץ ויגיד לו שההוצאות שלו הם מעל אחוז, אם הוא יפטור אותו או לא.

שאול יהלום: הוא יסתכל על מצבו הפיננסי, צריך להיות כאן גם מצבו הפיננסי של הערוץ, זה השיקול אולי עשרה אחוז, אבל אם הוא מיליונר ומכניס הרבה רווחים, אני אגיד לו אין ברירה, ואם הוא מתמוטט, קלאב מרקט, אז אולי באמת אחוז אחד מספיק כדי לבטל.

שאול יהלום: מצבו הפיננסי הכלכלי, צריך להיכנס כאן, זה הדבר הראשון.

קריאה: הורדנו חלופות?

שאול יהלום: הורדנו, ביקשת להוריד הורדנו, הורדנו חלופות.

שאול יהלום: עד חמש - שש יורד.

שאול יהלום: עכשיו (ו) אומר ככה – עד שנת 2009 לא יכול להיות שמשהו חייבים היום לפי חוק החלת לחירש ולא יצטרכו לתת את זה.

שאול יהלום: אנחנו לא מורידים מהמצב החוקי הקיים היום.

דן אורן: זה אי תחולה מנטל כבד מדי.

ג'ודי וסרמן: החלק השני, הוא שם רצפה לנטל כבד, הרצפה זה חוק הקלות - הסעיף בא ואומר מתי לא יחול סעיפים א' עד ד' לעניין נטל כבד.

שאול יהלום: לא מעניין אותי (א) עד (ד), מה שחייבים היום לפי חוק הקלות החירש, אי אפשר לקבל פטור, זה מה שהיום, אז אני אפטור אותך?

שאול יהלום: על מה את מדברת.

דן אורן: מהחלק השני.

ג'ודי וסרמן: הסיפא זה חמשת הערוצים ושלושת הערוצים של החדשות.

ג'ודי וסרמן: לפי 5(א).

שאול יהלום: לא , זה סיכמנו שזה מאה אחוז, חוץ מהתמוטטות כלכלית.

ג'ודי וסרמן: השאלה אם זה חל על חמשת הערוצים.

שאול יהלום: על חמשת הערוצים.

דן אורן: ערוצי הנישה –

קריאה: צריך להיות במקום המשדר פה הערוץ, כי אחרת זה לא יתייחס – בערוץ החדשות, מורשת והערוץ הרוסי יהיה פטור?

שאול יהלום: לא פטור, פטור בהתחשב בכל הבעיות שלהם.

שלומי נבון: תחזור אחורה לסעיף (ה).

שאול יהלום: הוראות חוק זה לא יחולו על תשדיר פרסומת שאורכו אינו עולה על חמש דקות;

דן אורן: אדוני, זה סעיף מאוד חשוב, ולא ברור לי מי מחריגים פה מנטל כבד מדי ואומרים רק למצב של התמוטטות כלכלית.

דן אורן: סעיף קטן (ו).

דן אורן: סעיף קטן (ו) אומר שכל הפטור הזה של נטל כבד מדי, לא יחולו על מי, אז הבנתי את העניין הזה לגבי חמשת הערוצים בכבלים, שהם יש להם – מאוד פופולריים ויש להניח שיש להם את היכולת לממן את הסיפור הזה, הם לא צריכים נטל כבד מדי, רק איזה שהוא פטור קיצוני של התמוטטות כלכלית.

שאול יהלום: נכון.

דן אורן: כאשר אנחנו מדברים על ערוצי נישה, או אני מבין שזה יחול-

שאול יהלום: אז אתה נתת פטור.

ג'ודי וסרמן: אז יחול הנטל הכבד מדי הרגיל, אתה אומר שסעיף 5 –

דן אורן: או.

דן אורן: קי.

דן אורן: , ומה עם הרשות השנייה?

דן אורן: גם יחול נטל כבד מדי.

ג'ודי וסרמן: כן, בוודאי, זה אומר ש-10(ו) סעיף החל רק על חמשת הערוצים, לפי סעיף 5(א).

יורם מוקדי: אחרי שיחולק בין ערוצים ייעודיים ללא ייעודיים.

שאול יהלום: כן, הייעודיים הורדנו, הייעודיים, כמו כולם.

ג'ודי וסרמן: החמישה, לא השמונה.

קריאה: אני לא הבנתי, יש קטגוריה של ערוצים עצמאיים, שאז –

ג'ודי וסרמן: שאז יהיה נטל כבד מדי.

קריאה: יש פטור היום.

שאול יהלום: עזבי, לך יש את הרצועה, מה את רוצה.

יורם מוקדי: נטל בלתי סביר הוא על הערוץ ולא על המשדר.

ג'ודי וסרמן: החובה זה על המשדר.

שאול יהלום: אם מטילים על זה על ערוץ, אז תמיד הם יראו לך שזה נטל כבד מדי.

שלומי נבון: אם החובה היא על המשדר, ויש לו סמכות לקבוע – על כל הערוצים.

שלומי נבון: יבוא היום ערוץ שמונה יגיד תשמע, אנחנו לא עומדים, שיוכן פטור.

שאול יהלום: אז תכתבי את הכול, הפטור יינתן בהתחשב במצבו הפיננסי של המשדר, בהוצאות לגבי הערוץ, תכתוב את כל השיקולים וגמרנו.

שאול יהלום: אז הכול צריך לבוא לשולחן.

דן אורן: את אומרת שסביב סעיף קטן (ו), זה צריך להתייחס לערוץ.

ג'ודי וסרמן: כל הפטורים חלים על המשרדים ולא על –

שאול יהלום: הפטורים על המשדרים, הפטורים זה על ערוצים או חלקיהם, בהתחשב במצב הפיננסי של הערוצים, של המשדרים, של הפלטפורמה, של כולם, כל המצב הפיננסי צריך לבוא אל השולחן, הוא צריך לשקול.

שאול יהלום: הפטור הוא למשדר על ערוץ, או על חלקו.

שאול יהלום: לא פטור כללי למשדר.

קריאה: לכן בסעיף קטן (ז) זה צריך לא לחול על ערוץ שעלה לשידור, שלוש שנים מיום שעלה לשידור, ולא על משדר.

קריאה: מתייחסים לערוץ שלוש שנים מרגע –

קריאה: יכול להיות שאני קיימת עשר שנים, אבל את הערוץ העליתי לפני שנה.

קרני פלזטל: מה קורה בכל התהליך של סעיף קטן ב', של ההתייעצות, מה חורג מההחלטה לפטור, האם היא מתעכבת עד שזה מסתיים, כי אחרת אם מחייבים לשדר בתקופת ערעור כזה, זה יכול לקחת הרבה זמן, מה קורה במהלך כל הדיונים?

שאול יהלום: תבקשי צו מניעה, כל עוד שאין לך צו מניעה, צו זמני, איך זה נקרא אז את משדרת .

שאול יהלום: המצב החוקי הוא המצב שאומרים לך, את הולכת לבית משפט, או אני הולך לבית משפט.

דן אורן: לא, לגוף המפקח.

שאול יהלום: לגוף המפקח, כל עוד שהגוף המפקח –

קרני פלזטל: אם מישהו מחליט לערער.

שאול יהלום: אז הפטור בתוקף.

ג'ודי וסרמן: לא, הוא לא נתן פטור.

שאול יהלום: המצב החוקי הקיים, אלא אם כן מקבלים צו מניעה, מה השאלה פה?

דן אורן: מה שאתה אומר זה בוודאי נכון, היא רוצה איזה כלל מיוחד, כדי –

שאול יהלום: אין כללים מיוחדים אנחנו בקושי חיים על הכללים הקיימים.

שאול יהלום: אני שואל מה זה הדיבוב, תזכיר לי.

יורם מוקדי: בחוק המקורי, כמו שהוא התקיים עד לישיבה האחרונה, דיברנו על הכתוביות , עכשיו נוספה הגדרה לעניין דיבוב, בתחילת הישיבה והפרדת לצורך הדיון אמרת מבוגרים או ילדים אני מוכן לקבל, זאת אומרת על מסה.

יורם מוקדי: אנחנו לא רוצים תעשייה שהתחילה לפרוח פה, שהתחילה לדובב, אנחנו לא רוצים עכשיו לתמרץ אותה שהיא תפסיק לדובב ובעצם תעבור רק לכתוביות.

יורם מוקדי: לכן אני מציע שהנוסח המקורי של החוק.

שלומי נבון: לגבי ילדים מקובל, לגבי מבוגרים –

יורם מוקדי: אני מדבר על ילדים.

שאול יהלום: רק ילדים.

יורם מוקדי: אם תהיה פה נורמה של דיבוב למבוגרים, זה יעמוד בהוראות.

קריאה: מה זה אומר בפועל, שלא יהיו –

יורם מוקדי: לא, שהדיבוב פה יהיה לא לתוכניות לילדים, אלא למבוגרים.

שאול יהלום: בואו נסכם, לגבי מבוגרים לא דנים, מדובבים יש כתוביות.

שאול יהלום: לגבי ילדים, קבענו חמישים אחוז, וחמישים אחוז שאדם לקוי שמיעה, צריך להרגיש טוב לצורך העניין.

דן אורן: איפה החמישים אחוז?

שאול יהלום: ערוצי הילדים קבענו חמישים אחוז שאדם, שאותו אדם מוגבל, מקבל.

שאול יהלום: בחמישים אחוז, זה לא אכפת לי, אתה קובע מה החמישים אחוז, הרי קבענו את החמישים אחוז זה שלך, אתה קובע איזה תוכניות.

שאול יהלום: אם אתה לא תסתפק במקור, לא יספיק לך במקור זה יכול להיות שאתה צריך כתוביות לחלק מהדיבור.

שאול יהלום: אתה צריך להגיד לחמישים אחוז מתוכניות הילדים, חלק מהם יכול להיות מדובבים.

שאול יהלום: מה לא ברור פה?

שאול יהלום: יורם מוקדי.

קריאה: אתם הולכים לדפוק את הילדים הלא חרשים.

שאול יהלום: רגע אחד, מה את רוצה שיהיה פחות מחמישים אחוז?

מיכל רפאלי-כדורי: שהגדרת דיבוב לא תחול כאן, זה לא חל - אתם הולכים להתקיף את כל הילדים בשביל זה.

שאול יהלום: בסדר, זה על תפחידו אותנו, זה ערוץ הילדים, בערוץ הילדים הזה יש ככה, יש תינוקות, חתולי והאוזניים זה מדובב, אחר כך יש –

מיכל רפאלי-כדורי: יש אולפן הקיץ שזה עברית.

שאול יהלום: אולפן הקיץ עברית מוחצת, אחר כך יש סרט מדיסנילנד וכו'.

שאול יהלום: אני אומר חמישים אחוז והוא קובע איזה חמישים אחוז.

שאול יהלום: עכשיו יכול להיות שחמישים אחוז שלו, יהיה רק הסרט של דיסני אולפן הקיץ, וזה יהיה חמישים אחוז, יכול להיות ועוד כאן תוכנית פרפרים בבוקר, או שהוא יצטרך גם אחת מתוכניות הדיבוב, לא את כל הדיבוב, אבל חמישים – הדיבוב הם לא שומעים אותם, הם לא רואים אותם.

קריאה: הוא רכש, איזה תמריץ חברתי תרבותי אתם עושים פה?

שאול יהלום: חמישים אחוז מתוכניות הילדים, כולל הכול, כולל רכש, כולל מקור, כולל תעודה, כולל מקור, כולל מה שאתה רוצה.

מיכל רפאלי-כדורי: זה תמריץ שלילי להפקות המקור.

קריאה: פשוט משהו שלא ידובב, אלא רק יתורגם, זה תמריץ שלילי חד משמעי.

קריאה: אתה מוכן שוב את ערוץ הילדים, זה משמעותי.

שאול יהלום: אנחנו מדברים על חמישים אחוז מהתוכנית, בואו נאמר שמחר, נניח לצורך התיאוריה כל הערוץ מדובב, בואו נאמר מהבוקר עד הלילה, כל הערוץ מדובב, אז הם אומרים החרשים לא יקבלו שום דבר.

שאול יהלום: אז אני אומר לך, אם כל הערוץ מדובב, אז חמישים אחוז בתוכניות הדיבוב, תהיינה עם כתוביות.

קרני פלזטל: כן אבל במקום להסדיר סיטואציה תיאורטית שהיא לא רלוונטית, בוא נתייחס למציאות.

קרני פלזטל: במציאות מדובר על תוכניות רכש שקונים אותם, ברגע שקונים אותם, או שמדובבים אותם או שמתרגמים אותם.

קרני פלזטל: זה בחירה של המפיק, זה עולה בסדרי גודל יותר לדובב מאשר לתרגם.

קרני פלזטל: במקרה הזה, זה פשוט חד משמעי תמריץ, במקום לעשות את הדיבוב –

שאול יהלום: מה את מציעה שיהיה פחות מחמישים אחוז?

שאול יהלום: מה את מציעה?

שאול יהלום: אז הדיבוב יהיה שמונים אחוזים, ורק עשרה אחוז?

שאול יהלום: זה מה שמציעים?

שאול יהלום: מה קורה לכם?

שאול יהלום: או שאתם רוצים לעבוד עלי או שאתם לא מבינים את העניין.

שאול יהלום: אז אני אומר לך, ככל שתעשי יותר דיבוב, יהיה פחות לילדים חרשים, זה מה שאת אומרת לי, בגלל התמריץ לדיבוב.

שאול יהלום: איזה חוצפה שאת מדברת ככה?

קרני פלזטל: רכש או שמדובב או –

שאול יהלום: די, נקודה, חמישים אחוז כולל הכול, הם קובעים, הם צריכים להחליט על פי דיבוב, תחליט דיבוב, אם לא צריך דיבוב, תחליט לא דיבוב, אני לא מתערב בחמישים אחוז, אני קובע לפי הרייטינג ולפי החשיבות של התוכניות.

שאול יהלום: אם הדיבוב הוא תוכנית חשובה מאוד, אז היא תהיה עם כתוביות.

שאול יהלום: ערוץ הילדים חמישים אחוז, מה קרה לכם, מוסרים לכם את מה שאנחנו צריכים לקבל שכל מכם, ואתם בהבנת הנקרא.

קריאה: תוכניות מבוגרים נשאר כמו שזה, לגבי מבוגרים אתם לא מבקשים לשנות הגדרה.

שאול יהלום: אנחנו בסעיף 10(ט).

אחיה קמארה: יש לי שאלה לגבי הדבר הזה, בעוד שלוש שנים יש אוליפיאדה, בביג'ין, מבחינת השעות זה בדיוק בלילה.

שאול יהלום: אנחנו לקראת שנייה שלישית, אז אני מבקש, מה אנחנו מדברים כאן?

שאול יהלום: ה-6:00 עד 1:00, אנחנו הורדנו, אלא אם כן זה נכנס לגביע המדינה, מה אתה לא מבין את זה?

שאול יהלום: או אולימפיאדה, אולימפיאדה קבענו, זה צריך להיות כל הוראה, הוא אומר 6:00 עד 1:00 פטרנו וחייבנו אולימפיאדה, ואם האולימפיאדה היא ב-1:00, או המונדיאל.

יורם מוקדי: תוכניות ספורט תהיה רשימה מפורטת.

קריאה: אדוני, אני לא מבין למה אנחנו צריכים לבדוק תוכניות המשודרות בין 1:00 ל-6:00 בבוקר, מאיפה הפטור הגורף הזה?

שאול יהלום: כך אני רוצה.

שאול יהלום: 11(א) משדר טלוויזיה יעביר לפרסום בלוחות המשדרים המופצים על ידו לאמצעי תקשורת, בכל מדריך שידורים המתפרסם ברבים, מידע לגבי כל התוכניות המלווות בכתוביות ובתרגום לשפת הסימנים; (ב) הגוף המפקח ימסור מדי שנה לנציבות דוח המפרט את הפעולות שננקטו לשם ביצוע הוראות חוק זו בידי משדרי הטלוויזיה הכפופים לגוף המפקח; 11א (א) הוראות סימן י"ד: תביעות שבחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, יחולו על הפרת חובות שלפי חוק זה, בשינויים המחויבים.

שאול יהלום: (ב) הוראות סעיף 19 לחוק השוויון יחולו לעניין ביצוע הוראות חוק זה, בשינויים המחויבים, ובלבד שבורם יוציא הנציב צו נגישות, יקיים התייעצות עם הגוף המפקח, לפי העניין.

שאול יהלום: (ג) הוראות פסקאות (ג) (ד) בסעיף 19מח לחוק השוויון והרואות סעיפים 19מה ו19מט לחוק השוויון, יחולו על הפרת חובות שלפי חוק זה, בשינויים המחויבים.

שאול יהלום: 11ב לעניין חוק זה, דין המדינה כדין כל אדם.

שאול יהלום: 11ג סמכויות לפי חוק זה אינן גורעות מסמכויות שהוענקו לקוף מפקח לפי חיקוק אחר.

יורם מוקדי: מתי התחולה?

שאול יהלום: 11ג סיימנו, ביצוע, אחראים על הביצוע, תקנות, חוק הקלות לחירש בטל משנת 2010, יתכן 2009.

שאול יהלום: מי בעד החוק לקריאה שנייה ושלישית?

שאול יהלום: תחילתו של החוק ינואר 2006.

שלומי נבון: תוכנית בשידור חי, אנחנו מגדירים את זה לרבות תוכנית שהפקתה הושלמה שתים עשרה שעות או פחות.

שאול יהלום: תודה רבה, הישיבה נעולה.