ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 249, 2004-08-31 13:00

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

שאול יהלום: על סדר יומנו: הצעת חוק כתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה, התשס"ב-2002.

שאול יהלום: זוהי הצעת חוק פרטית, שחתמו עליה 4 חברי כנסת, שמטבע הדברים נשארו מהם היום רק שניים, כי שרים לא יכולים לקחת חלק.

שאול יהלום: נשארנו עם חבר הכנסת אליעזר כהן וחבר הכנסת קרא.

שאול יהלום: אני רוצה להתנצל בפני החברים על האיחור בפתיחת הישיבה.

שאול יהלום: לאחר שכבר קבענו את ישיבת הוועדה, התברר שיש לנו ישיבת מליאה ויום מאוד עמוס בכנסת.

שאול יהלום: לעניות דעתי, הנושא מאוד מאוד חשוב ודחייה נוספת שלו היתה מצטיירת כפגיעה בנושא עצמו, קבעתי שנשב תוך כדי קיום המליאה וקיבלנו על זה אישור מיוחד.

שאול יהלום: הישיבה היום תהיה קצרה ואני מתנצל שוב, שבגלל קיומן של ישיבות אחרות בבניין אחרתי.

שאול יהלום: אני מבקש מהיועצת המשפטית שלנו, הגברת וסרמן, להציג את עיקרי החוק ואחר כך נדון בו.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ועכשיו, אנחנו דנים לקראת קריאה שניה ושלישית.

ג'ודי וסרמן: הוועדה והמליאה אישרו החלת דין רציפות.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק עוסקת בכתוביות ושפת סימנים בשידורי טלוויזיה במגוון הרחב של סוגי התכניות שקיימות.

ג'ודי וסרמן: בקצרה, אמנה חלק מסוגי החובות שמוטלות בחוק.

ג'ודי וסרמן: העיקרון שבחוק הוא להטיל בהדרגה חובה, שיהיו על שידורי הטלוויזיה כתוביות ושפת סימנים, כאשר למשל חלק כבר לא רלוונטי, כי עבור שנתיים מאז שהצעת החוק אושרה.

ג'ודי וסרמן: אלא, שבאופן מדורג השידורים יעלו ובסופו של דבר, כל השידורים יהיו מלווים בכתוביות ושפת סימנים.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מדברים על כתוביות בתכניות מוקלטות.

ג'ודי וסרמן: בהתחלה דובר על כ-25% ועד ינואר 2004 עד 50% וכולי, עד ינואר 2007, שאז 100% התכניות המוקלטות יהיו מלוות בכתוביות.

ג'ודי וסרמן: כמו כן, יש חובה לעניין כתוביות בתכניות שמשודרות בשידור חי.

ג'ודי וסרמן: לעניין זה, שידור חי הוא שידור חי ממש ושידור שהוקלט עד 36 שעות לפני מועד השידור בטלוויזיה.

ג'ודי וסרמן: יש הוראות פרטניות שונות לגבי כתוביות שהן במהדורות חדשות וכן, הוראות מעט שונות לעניין שפת הסימנים.

ג'ודי וסרמן: ישנם גם פטורים או הקלות או הוראות שונות, כאשר מדובר על משדר שאיננו גוף ממשלתי אלא משדר פרטי, ולפי סעיף 7 להצעת החוק, הוא חייב ב-80% מהכתוביות ושפת הסימנים והחיובים שחלים על מי שאיננו משדר פרטי.

ג'ודי וסרמן: ישנן גם הוראות לעניין פטורים ודרישות מופחתות, כאשר בגדול מדובר על נטל כבד מדי ויש פירוט מה הם השיקולים שיילקחו בחשבון לגבי תכניות כאלה ואחרות ויש מנגנון שיכול לפטור חלק מהשידורים, למרות שיש חיוב כללי בחוק.

ג'ודי וסרמן: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה לסעיף 10(ז), שמדובר שם על משדר פרטי, שמשדר לראשונה, החיובים יחולו עליו רק בתום שנתיים וזו גם הטבה או אפשרות למשדר פרטי להיכנס לכל החיובים שבחוק.

ג'ודי וסרמן: החוק גם קובע עוולה אזרחית וזכות תביעה גם לאדם שנפגע וגם לנציבות ולארגונים שעוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות השמיעה, למי שהפר את החוק.

ג'ודי וסרמן: עד כאן.

שאול יהלום: אנחנו רוצים לשמוע את דעת החברים ובייחוד את דעת גופי השידור.

שאול יהלום: בואו נקבע לעצמנו את העקרונות ולא נדון כרגע בפרטים.

שאול יהלום: העיקרון אומר כך: כאשר אנחנו רוצים כתוביות, אנחנו רוצים להגיע לטווח ארוך.

שאול יהלום: לפי הצעת החוק מדובר על עוד 5 שנים.

שאול יהלום: נניח, שאפשר להאריך את המועדים מאחר ואנחנו עוסקים בחקיקה שמתאחרת בשנתיים.

שאול יהלום: אז נניח, בעוד 6 שנים.

שאול יהלום: אנחנו מדברים על טווח ארוך.

שאול יהלום: כל תכנית מוקלטת, שאפשר היה והיה מספיק זמן להצמיד לה כתוביות, אנחנו מדברים על כך שיוצמדו לה כתוביות.

שאול יהלום: זה הכלל הראשון.

שאול יהלום: יש כאן הדרגה: בשנה הראשונה חלק, בשנה השניה עוד חלק וכן הלאה ונניח, בעוד 6 שנים לדוגמה, כל תכנית מוקלטת, יוצמדו לה כתוביות בשפה אחת.

שאול יהלום: כרגע, מדובר על שפה אחת.

ג'ודי וסרמן: יש התייחסות גם לתכניות מוקלטות בערבית - -

שאול יהלום: בסדר, אז בערבית לא יהיו בעברית ובעברית לא יהיו בערבית.

שאול יהלום: מדובר על שפה אחת.

שאול יהלום: הנושא השני הוא שפת הסימנים.

שאול יהלום: כאשר מצד אחד שפת הסימנים היא פרוצדורה יותר מורכבת, יותר יקרה ומצד שני, זוהי שפה יותר נדרשת והיא שפה סימולטנית, מיידית.

שאול יהלום: לכן, לגבי מהדורות חדשות שאינן מוקלטות, יש כאן התייחסות של שפת הסימנים, שתצטרך להגיע למהדורות החדשות.

שאול יהלום: לפי החוק הזה אנחנו מדברים על יעד מטרה של 50%.

אחיה קאמרה: לא, של 5%.

אחיה קאמרה: בחדשות יהיו כתוביות וילוו בשפת הסימנים ב-5%.

שאול יהלום: בסדר.

בני רוזנסקי: מדובר במהדורה אחת ליום.

שאול יהלום: מהדורה אחת ליום.

שאול יהלום: מהדורה מרכזית אחת של אותו ערוץ בשפת הסימנים.

שאול יהלום: אחר כך, יש עוד פרטים לגבי תכניות ילדים, שצריכים להגיע אליהן בגובה של 70%.

שאול יהלום: זה הרעיון.

שאול יהלום: אנחנו רואים חשיבות רבה בחוק הזה ואנחנו מעונינים להעביר אותו בהסכמה.

שאול יהלום: אם לא תהיה ברירה, נעביר אותו בחקיקה.

שמואל חיימוביץ: יש עוד נושא של תרגום בשידור חי.

שמואל חיימוביץ: גם שידורים חיים ילוו בכתוביות.

שאול יהלום: איך שידורים חיים יכולים להיות מלווים בכתוביות?

שמואל חיימוביץ: כמו שעושים תמלול.

שמואל חיימוביץ: היית עד לכמה מעמדים שהיה תמלול, אז אותו דבר אפשר לעשות תמלול גם בשידור חי.

שאול יהלום: איפה זה כתוב?

שאול יהלום: באיזה סעיף?

שאול יהלום: זה לא לגבי החדשות.

אחיה קאמרה: מדובר בכל השידורים החיים ב-100%.

אחיה קאמרה: בעמוד 938 – כתוביות ותכניות שמשודרות בשידור חי.

אחיה קאמרה: בסופו של דבר 100% מינואר 2009 מהשידורים החיים ילוו בכתוביות.

אחיה קאמרה: היו"ר שאול יהלום: אני חוזר: מהדורת חדשות אחת ביום, מרכזית, שתלווה בשפת סימנים.

אחיה קאמרה: כמו כן, להגיע לתכניות מוקלטות שתלווינה בכתוביות, בטווח ארוך של 100% והנושא של תכניות בשידור חי לטווח ארוך.

אחיה קאמרה: אז מה ההבדל בין תכניות מוקלטות?

אחיה קאמרה: זה אותו דבר.

שמואל חיימוביץ: זה משנה מבחינת הטכנולוגיה.

שאול יהלום: בסדר, אבל החוק לא מבין מה זה טכנולוגיה.

אחיה קאמרה: בגלל הבעיות הטכנולוגיות עשו אבחנה בין השניים, בשביל לתת יותר זמן לגופים השונים להיערך.

שאול יהלום: הזמן הוא הפרש של שנה?

שאול יהלום: כאן מדובר על 2008 וכאן ב-2009.

אחיה קאמרה: כן, אבל ההיערכות יותר איטית.

שאול יהלום: אני מבקש לשמוע את עמדת משרד התקשורת.

שאול יהלום: גברת קמפינסקי.

שריל קמפינסקי: בעניין הזה אנחנו פועלים מזה זמן עם גורמים ממשלתיים וגם עם הגופים המפקחים כדי להגיע לעמדה מוסכמת.

שריל קמפינסקי: אני חושבת שהתקדמנו בבחינת השגת הסכמות לגבי חלק מהנושאים ובשל ההתראה הקצרה של הדיון אנחנו עדין מצויים בתהליך הזה.

שריל קמפינסקי: אני חושבת שבעניין הזה אנחנו מבקשים שיינתן עוד פרק זמן.

שריל קמפינסקי: אני חושבת שהמועצה לשידורי כבלים באמת הגישה או הציגה עמדה.

שריל קמפינסקי: אנחנו מבקשים לקיים התייעצות בקשר לעמדה הזאת.

שאול יהלום: עמדת משרד התקשורת, מה היא?

שריל קמפינסקי: אנחנו בהחלט תומכים במגמה להעלות את הרף לעניין הזה באופן משמעותי, אבל לגבי המכסות הספציפיות אנחנו מצויים עדין בתהליך של חקיקה.

שאול יהלום: מתי דעתכם תהיה מגובשת לדעתך?

שריל קמפינסקי: אנחנו מקווים שזה יהיה עניין של סיום תקופת הפגרה, משהו כזה.

שאול יהלום: כיום, הפער בין מה שכתוב בחוק לבין מה שכרגע מתגבש הוא פער סביר?

שאול יהלום: איך את רואה את זה?

שאול יהלום: עיקר בקשתי היא להתייחס לטווח הארוך.

שאול יהלום: אנחנו צריכים לקבוע נקודות מטרה ואחר כך, לגזור מהן שלבים.

שאול יהלום: אני שואל: בעוד איקס שנים כל התכניות המוקלטות וכל התכניות בשידור חי תהיינה עם כתוביות.

שאול יהלום: מהדורות חדשות, אחת מרכזית ביום.

שאול יהלום: השאלה אם את אומרת: יש לנו ויכוח עם 95% או 100% או שאת אומרת שיש לנו ויכוח אם 20% או 100%.

שאול יהלום: זה יום ולילה.

שאול יהלום: אני רוצה לדעת איך להיערך.

שריל קמפינסקי: ברור.

שריל קמפינסקי: אני לא רוצה להביע עמדה לגבי העניין הזה ובקשר לאחוזים הספציפיים.

שריל קמפינסקי: אני חושבת שהיעד הסופי של 100% נראה על פניו גבוה.

שריל קמפינסקי: אבל יחד עם זאת, אנחנו תומכים בשיפור המצב הקיים באופן משמעותי.

שריל קמפינסקי: מעבר לזה, אני לא יכולה להצביע על אחוזים.

שאול יהלום: מי נמצא כאן מהמועצה לשידורי כבלים?

יורם מוקדי: אני יושב ראש המועצה.

יורם מוקדי: אנחנו מברכים על החקיקה וגם על החקיקה הקודמת, שקיימת.

יורם מוקדי: מדוע אנחנו אוהבים את החקיקה הקיימת ומדוע אנחנו אוהבים את האופן שבו זה הוסדר?

יורם מוקדי: כי אנחנו מאמינים שכשקובעים מסגרת כללית ואחר כך המועצות, ולצורך העניין הזה גם המועצה לשידורי כבלים ולווין וגם מועצת הרשות השניה, קובעות את ההסדרה הפרטנית הרי שההסדרה יותר טובה ויותר מעמיקה ומאוזנת מאשר ניסיון להיכנס לכל הפרטים בחקיקה ראשית ואני לוקח את הדוגמה של הפקות מקור, שהכנסת בשנת 2001 קבעה חובה של הפקות מקור בשיעור של 8% מהכנסות חברות הכבלים וחברת "יס" והמועצה של שידורי כבלים ולווין קבעה הוראות מאוד מפורטות לגבי הפקות מקור.

יורם מוקדי: אני חושב, שיש היום קונצנזוס מלא גם מצד יוצרים וגם מצד הציבור וגם מצד חברות הכבלים, על כך שיש איזה הסדר מפורט שאפשר לעבוד אתו ולחיות אתו והוא עובד.

יורם מוקדי: אני שמח לבשר, שלמשל חברות הכבלים עומדות במכסות האלה במלואן ואפילו מחזירות חובות מן העבר.

יורם מוקדי: לכן, כמסגרת, הייתי מאוד שמח אם החקיקה היתה חקיקה שקובעת מסגרת כללית והרגולטורים, כפי שהם עושים בכל תחום אחר בתחום השידורים, קובעים את ההסדרה הפרטנית בפנים.

יורם מוקדי: דבר נוסף, אנחנו מאמינים כמו בכל תחום אחר, שיש הבדל בין שידור ציבורי לשידור פרטי.

יורם מוקדי: מבחינתנו, הלוואי שאפשר היה להטיל את כל המשימות החברתיות והמשימות החשובות שיש על גבי השוק הפרטי, אבל יש קודם כל את השידור הציבורי וצריכות להיות הגדרות שונות וחובות שונות בין שידור ציבורי לשידור פרטי.

יורם מוקדי: כסף שממומן מתקציב מדינה פלוס אגרה כשידור ציבורי צריך לתת שירות מסוים לאוכלוסיות שונות ולא משיקולים מסחריים וכשמדובר בגוף מסחרי, צריכות להיות חובות שונות.

שאול יהלום: אתה פרטי?

יורם מוקדי: אני הגורם שמפקח עליהן ומייצג את התעשייה הרב ערוצית הזאת - -

שאול יהלום: מה זה שידור ציבורי?

יורם מוקדי: השידור הציבורי זה ערוץ 1 וערוץ 33 וערוץ שידורי הכנסת.

יורם מוקדי: לא ערוץ 2 ולא ערוץ 10.

יורם מוקדי: שידור מסחרי או שידור פרטי הוא שידור של אנשים פרטיים שהחליטו לעשות כסף מטלוויזיה.

יורם מוקדי: דרך אגב, רמפה צריך ומי שמטיל חובה על רמפה קובע מידות סבירות על רמפה.

יורם מוקדי: מדינת ישראל קבעה למשל שחברות הכבלים ישימו 8% בהפקות מקור והיא קבעה שהם יעשו 2000 מהדורות חדשות מקומיות והיא קבעה חובה של תרגום והיא קבעה חובות שונות.

יורם מוקדי: אני רק אומר שהפרופורציות האלה, אנחנו כמדינה, נורא קל לנו לבוא ולזרוק את זה על השוק הפרטי.

יורם מוקדי: התחרות בין הערוצים במדינת ישראל מבורכת, ההפסדים מדהימים.

יורם מוקדי: מיליארד שקל בשנה לחברת "יס" וחברות הכבלים, עד שנקבל פרופורציה.

יורם מוקדי: כך שאין פה איזה זכיין עשיר, שאפשר לתת לו עוד משהו ובסוף, הציבור משלם.

יורם מוקדי: אין יש מאין.

יורם מוקדי: לכן, אני מאמין שצריך לקבוע משהו מידתי.

שאול יהלום: איך הציבור משלם?

יורם מוקדי: בסוף, בין אם חברה קורסת ובין אם חברה מעלה מחירים, אין יש מאין.

יורם מוקדי: אתה לא יכול להטיל נטל במקום אחד.

יורם מוקדי: הנטל של הפקות מקור, שאני מאמין בו, אני חושב שהוא נטל - -

שאול יהלום: אבל אם אתה משלם בדמי מנוי, אז לא יהיה הפסד.

שאול יהלום: ברגע מסוים שתעלה את דמי המנוי אנשים יברחו ונניח שמחר חברת "הוט" - -

יורם מוקדי: אז בא אספר לך מה קרה עם חברה נחמדה, חברת הכבלים הכי גדולה בישראל "תבל" שנכנסה להקפאת הליכים ושלמה שליש מהחובות שלה לספקים, שאנחנו קוראים על זה בעיתון אנחנו חושבים כמה שזה נהדר.

יורם מוקדי: יוצרים, מפיקים, תסריטאים, עובדי חברות וטכנאים לא קיבלו כסף או יותר נכון, קיבלו שליש ממה שמגיע להם.

יורם מוקדי: התוצאה השניה: שאנחנו, חברת "תבל" של אותה תקופה היתה חברה בהקפאת הליכים והיא חברה במצב סביר לגמרי.

יורם מוקדי: חברות הכבלים חייבות 6 מיליארד שקל לבנקים.

יורם מוקדי: זה סכום מדהים.

יורם מוקדי: אני חושב שלחברת "יס" יש חובות לבנקים - -

שאול יהלום: שיורידו לאדם אחד שעובד שם את הפיצויים ויש להם את הכסף.

יורם מוקדי: לכן, מבחינת הצדקה כמדינה, הרי ברור לגמרי שצריכות להיות כתוביות ב-100% והשאלה, מי מממן את זה?

יורם מוקדי: השאלה אם יש הצדקה להפעיל את ה-100% האלה.

יורם מוקדי: לא מדובר בשידור הציבורי, ששם ההצדקה הרבה יותר גדולה מאשר בשידור הפרטי.

שאול יהלום: בדיוק הפוך.

שאול יהלום: השירות הציבורי, האזרח משלם מכספו אלא שאם ערוץ 1 יעלה יותר כסף, הוא יעלה את האגרה.

יורם מוקדי: לשידור ציבורי יש משימות בחוק רשות השידור.

שאול יהלום: מה זה משנה?

שאול יהלום: הרי האגרה צריכה לכסות אותו.

שאול יהלום: הרי יש לו משימות ואת המשימות האלה האזרח משלם ולא הזכיין משלם.

שאול יהלום: לכן, בדיוק ההיגיון אומר הפוך.

שאול יהלום: אם אני בא ואומר שהאזרח משלם הכל, זו חובה, אין ספק.

שאול יהלום: לעומת זאת אצלכם, בעלי ההון משלמים.

שאול יהלום: אז אני אומר לאותו אדם, שמטעמי ערבות הדדית אתה הולך להרוויח, חלק מהעניין במדינה שלנו זה לקיים גם משימות חברתיות.

שאול יהלום: אני לא אומר הערוץ הראשון, חס וחלילה.

שאול יהלום: אני רק אומר, שזה שאתה אומר איפה הציבור משלם, הוא משלם קודם כל בערוץ הראשון.

יורם מוקדי: בערוץ הראשון משלמים אגרת טלוויזיה בין אם אנחנו פותחים אותו ובין אם לא.

יורם מוקדי: אנחנו משלמים את האגרה הזאת שהיא מחיר קבוע ולא משתנה ולא עולה ואפילו יורד אם הוא לא יוצמד.

שאול יהלום: על מה אתה מדבר?

שאול יהלום: זה החלטה של ועדת הכספים שבכל יום יכולה להחליט על סכום יותר גבוה.

שאול יהלום: זה שהיא לא החליטה, תודה רבה לה, נשלח לה פרחים.

שאול יהלום: באופן עקרוני, יש ויכוח בכל שנה כמה צריך להיות גובה האגרה.

יורם מוקדי: כשאני מדבר על חברה פרטית שקיבלה זיכיון ולצורך העניין, חברת "יס" שעלתה לשידור בשנת 2000 קיבלה רשיון מהמדינה וידעה מה המטלות עליה פחות או יותר וחברות הכבלים שקיבלו רשיון בעקבות זיכיון ב-2002, הם ידעו שיש חובות מסוימות.

יורם מוקדי: אני חושב שזה מסמכות המדינה גם להגדיל את החובות האלה.

יורם מוקדי: אני אומר, שצריכה להיות איזו התאמה למציאות.

שאול יהלום: אז מה אתה מציע?

יורם מוקדי: דבר ראשון, במדינת ישראל מרבית השידורים מתורגמים, כשהם כמובן באנגלית.

יורם מוקדי: כלומר, אנחנו "נהנים" מזה שכל שידור זר מתורגם בכתוביות, מתוך הרגל שלנו כצופים.

יורם מוקדי: הדיבוב לא קיים פה ולכן, במדינת ישראל 99% מהשידורים מתורגמים.

שאול יהלום: החוק לא יבוא ויגיד: שמע, אם תרגמת בגלל שזה אנגלית אז עברת על החוק.

שאול יהלום: להפך, הקלנו כאן הרבה מאוד.

יורם מוקדי: בכלל לא.

יורם מוקדי: החוק הזה בצדק מתייחס לתכניות שמופקות בישראל.

יורם מוקדי: הרי לא יכול להיות מצב שבו לא יהיה תרגום של תכניות שמופקות פה.

יורם מוקדי: ציבור שלא יכול לשמוע זכאי ובדין זכאי לקבל תרגום.

יורם מוקדי: המכסה שאנחנו מציעים היא להיכנס באזור ה-40% בחלק מהתכניות וב-50% בתכניות אחרות שמופקות פה, בשפה העברית וזאת בנוסף למציאות שהיא 99% מהתכניות - -

שאול יהלום: מה אתה אומר על חדשות?

יורם מוקדי: אנחנו מחייבים מהדורה אחת שבועית, שתשודר בליווי כתוביות וסימנים.

שאול יהלום: כאן מדובר על מהדורה ביום.

יורם מוקדי: התרגום הזה הוא תרגום הרבה יותר קשה לביצוע.

יורם מוקדי: גם היום וגם בעתיד לתרגם משהו שבשידור חי הוא אחר לגמרי וברמה אחרת לגמרי.

שאול יהלום: מר מוקדי, תסביר לי מה אתה מציע.

יורם מוקדי: בשידור חי, לגבי משאבים ציבוריים אכן צריך לשאוף להגיע לאחוז גבוה של 75%.

יורם מוקדי: אני מדבר על הערוץ הראשון ועל הערוץ השני.

יורם מוקדי: אני מדבר על 20% לגבי השידורים המסחריים, שזה ייתן, גם אם העלות תהיה גבוהה.

אחיה קאמרה: 20% זה פחות מהיום.

יורם מוקדי: כל שידור חי.

יורם מוקדי: אני מבין את זה שהתכנית של יצפאן בכבלים בשידור חי, לתרגם אותה בשידור חי כל יום זה בעלות די נכבדת.

עדי לוי: טכנית זה לא אפשרי בכלל.

שאול יהלום: אבל שפת הסימנים אפשר בוודאי.

שאול יהלום: אתם מדברים על כתוביות, אבל עם שפת הסימנים אין בעיה.

שאול יהלום: בא נסכם: לגבי התכניות המוקלטות הישראליות – 40%.

שאול יהלום: לגבי שידור חי – 20% ולגבי חדשות - -

יורם מוקדי: חדשות מקומיות מהדורה יומית ומהדורה מסכמת אחת לשבוע לפחות, בחברות הכבלים בכל אזור.

שאול יהלום: אתה לא נותן מהדורה יומית?

שאול יהלום: כל מהדורה יומית?

יורם מוקדי: באחד האזורים לפחות.

שאול יהלום: אז אתה מציע אחת לשבוע ואת המסכמת.

שאול יהלום: באופן גס, שתי מהדורות בשבוע.

שאול יהלום: כל אזור ייתן מהדורה אחת ומהדורה מסכמת.

יורם מוקדי: נכון.

יורם מוקדי: ולגבי הגיל הרך וילדים, מכסה של לפחות 30% בתכניות מסוימות שנגדיר ודבר נוסף שאני רוצה לציין בפני הוועדה, שאנחנו פרסמנו שימוע לפני שבוע שבועיים ובמסגרתו אנחנו הולכים להעלות את החובות הקיימות היום כמובן אם נקבל את עמדות השימוע ונראה אם אנחנו נשארים עם המכסות האלה או מעלים אותן.

יורם מוקדי: אבל אנחנו באמת מאמינים עם הניסיון שלנו בהפקות מקור, שקובע חובה כללית בחוק והכנסת היא בוודאי הריבון שצריך לקבוע את המסגרת.

יורם מוקדי: הרגולטורים שאני מדבר גם מניסיוני לגבי מועצת הרשות השניה, שקיבלה מטלה של הפקות מקור, היא קבעה כללים פרטניים וגם אנחנו שעובדים ברמה כזאת - -

שאול יהלום: אז אני רוצה להבין איך אתה רואה את זה שאתה מציע לגבי הפקות מקור - -

יורם מוקדי: 40%.

ג'ודי וסרמן: קודם אמרת 50% ועכשיו אתה אומר 40%.

יורם מוקדי: כל מספר שהכנסת תקבע - -

שאול יהלום: לא, אני מדבר על היעד.

שאול יהלום: כמה אתה אומר?

יורם מוקדי: 40%.

שאול יהלום: איך אתה בונה את זה ש-40% יהיה פרופורציונאלי?

שאול יהלום: נתת דוגמה של תכניתו של יצפאן.

שאול יהלום: יצפאן נכנס ב-40%.

שאול יהלום: איך אני מגיע למצב, תן לי עוד תכנית ישראלית שאתם משדרים בערוץ 3?

יורם מוקדי: גיא פינס למשל.

שאול יהלום: אתה יכול לומר שב-40% אתה נותן את תכניתו של גיא פינס ולא של יצפאן ואז, החרשים לא יראו בכלל יצפאן ולא יכירו אותו וכל היום יראו גיא פינס.

שאול יהלום: אז האם כשאתה אומר 40%, אתה מוכן לכך שכל תכנית תצטרך לתת 40%?

שאול יהלום: זאת אומרת, שתהיה לא רק פרופורציה כללית של 40% אלא לא יכול להיות שתהיה תכנית שתהיה פטורה מהעניין.

יורם מוקדי: יש תכניות שצריכות להיות פטורות מהענין ויש תכניות אחרות שיש להם חובה להיות.

יורם מוקדי: למשל, הדרמות והסרטים שהכבלים משדרים לטעמי, צריכה להיות חובה ב-100% וכן בתכניות שמשודרות בערוץ 8, דקומנטריות, שם זה צריך להיות במידה יותר גדולה כי החשיבות שלהם - -

שאול יהלום: אתה יכול להגיע למצב שערוץ 44 בכבלים, ה"נשיונל ג'יאוגרפיק", את היכול לומר שבחוק כתוב 40% אבל אני קבעתי את ערוץ ההיסטוריה ב-40% ואת התכנית של יצפאן וגיא פינס 0%.

שאול יהלום: יגיעו החרשים ויאמרו: מגיע לנו גם קצת לצחוק על העולם.

שאול יהלום: כל כך רע לנו שמגיע לנו גם לצחוק.

שאול יהלום: מה, אתה נותן לנו רק את הטרגדיות ההיסטוריות?

שאול יהלום: אז תן לנו גם יצפאן.

שאול יהלום: יותר חשוב לי האחוז מהפרופורציה.

שאול יהלום: כמו שאמרנו לגבי שידורי ילדים.

שאול יהלום: כמו ילדים יש גם בידור וכולי.

שאול יהלום: זאת אומרת, ה-40% צריכים להיות על הכל.

שאול יהלום: הם לא יכולים להיות 40% על היסטוריה והחרשים לא צריכים בכלל לדעת מה קורה עם פינס.

אחיה קאמרה: אני מאוד שמח על השאלה הזאת.

יורם מוקדי: זה בדיוק הדוגמה לזה שעד כמה שהכנסת תנסה בחוק לחוקק צריך הסדרה פרטנית.

יורם מוקדי: הסדרה פרטנית צריכה לגעת בנקודות וצריך מישהו להסתכל על הכשלים ולסמן אותם.

יורם מוקדי: להגיד: אני למשל חייב שתהיה מסגרת לילדים וחייב שתהיה מסגרת לחדשות מקומיות וחייב שתהיה מסגרת גם לתכניות בידור וגם זו שאלה אם בתכניות בידור אני צריך לחייב 40% או שיותר חשוב לי שהדרמות והתעודה למשל יתורגמו ב-80% ותכניות הבידור יהיו בפחות.

יורם מוקדי: לכן, צריך להיות איזה שהוא מדרג והסדרה פרטנית שבשביל זה יש רגולטורים וזה כאב הראש שלהם והם יכולים לאזן בין הדברים.

שאול יהלום: מי מייצג את הרשות השניה?

מיטל דמארי: אנחנו מברכים על ההצעה והנושא הזה מאוד חשוב בעינינו.

מיטל דמארי: הרשות השניה מיחסת חשיבות מאוד גדולה לנושא ואנחנו מברכים על היוזמה.

מיטל דמארי: מועצת הרשות השניה קיבלה כללים לאחר הליך התייעצות מאוד ארוך.

מיטל דמארי: היא קיימה דיונים רבים שעם כל הצדדים לעניין, עם ארגוני כבדי השמיעה, עם זכייני ערוץ 2 וערוץ 10 והופענו גם בוועדות והכללים עברו בהסכמה והתקבלו וזכו לאישור של וועדת החינוך.

מיטל דמארי: הכללים מאוד פרטניים שהעלו ושיפרו את המצב שהיה קיים עד - -

שאול יהלום: אני מאוד מצטער, אני חייב לעלות למליאה ל-5 דקות להצביע ומיד יורד.

שאול יהלום: (היו"ר מפסיק את הישיבה בשעה 13:55) (הישיבה מתחדשת בשעה 14:13)

שאול יהלום: אני מתנצל שוב.

שאול יהלום: נציגת הרשות השניה, תגידי לנו עכשיו מה קיבלתם, בהנחה שזה בחוק הזה, מה העקרונות?

מיטל דמארי: העיקרון שלנו שצריך להשאיר את הנושא לחקיקת משנה ולא לחקיקה ראשית וזה בגלל שהנושא מאוד פרטני, כפי שזה מופיע היום בכללים שלנו.

מיטל דמארי: בכללים שלנו נעשו שינויים מאוד משמעותיים ממה שהיה קיים.

מיטל דמארי: היום אנחנו מגיעים למצב של 50% בתכניות מוקלטות.

מיטל דמארי: אנחנו מגיעים למצב שיש שיפור ניכר בשעות הפריים-טיים, 50% גם בפריים-טיים ויש שיפור בנושא של כתבות חדשותיות.

מיטל דמארי: כל הנושא של חדשות בשדרוג משמעותי וגם נושא של ילדים.

מיטל דמארי: לפחות חצי שעה של תכניות ילדים בשפת הסימנים, מה שלא היה קיים בעבר.

מיטל דמארי: כמובן שיש גם תרגום לילדים, אבל הנושא של שפת סימנים לילדים לא היה קיים בשגרה.

מיטל דמארי: הכללים שלנו מתייחסים גם לשפות נוספות ולא רק לעברית אלא לעברית, ערבית ורוסית.

שאול יהלום: אז בואי נסכם שוב: התכניות המוקלטות, תואילי להיכנס לקטגוריות שלנו כדי שנהיה על אותו מישור השוואה.

שאול יהלום: כאן מדובר על טווח ארוך, תוך כך וכך שנים ולא נתווכח כרגע, 100% מהתכניות המוקלטות.

שאול יהלום: מה אתם אומרים לגבי האחוז הזה?

מיטל דמארי: אנחנו חושבים ש-100% זה לא נכון מבחינת איזון האינטרסים.

מיטל דמארי: מבחינתנו, אפשר לשקול את העניין כשתגיע האפשרות הטכנולוגית.

מיטל דמארי: באפשרות של היום נראה לנו שזה אחוז גבוה מאוד.

שאול יהלום: מה אחוז המטרה שלכם?

מיטל דמארי: אנחנו הגענו כבר היום ל-50% ו-50% בפריים-טיים.

שאול יהלום: אבל העולם מתקדם.

שאול יהלום: אנחנו רוצים להיות יותר טובים.

שאול יהלום: היום 50%, את מגיעה לראש השנה ומתפללת ביום כיפור אבל יש עוד יום כיפור בשנה הבאה.

שאול יהלום: תגידי שזה אותו דבר ולא מגיעה לך שום משכורת, בחיים הטובים.

שאול יהלום: מה המטרה שלך בעוד 5 שנים?

שאול יהלום: את מדברת גם בשם ערוץ 10, נכון?

מיטל דמארי: בוודאי.

מיטל דמארי: המועצה שלנו קיימה דיונים רבים ונתנה את דעתה גם לנושא הזה לאור החשיבות שאנחנו רואים בנושא הזה ונתנה ביטוי לכך גם בספר המכרז, שעתיד להתפרסם ב-20 לספטמבר.

מיטל דמארי: לאור העובדה שאנחנו נמצאים בהליך מכרזי, אני לא יכולה לפרט את הדברים.

שאול יהלום: את יושבת בוועדה שעוסקת בחקיקת חוק ואני רוצה לבוא לקראתך.

שאול יהלום: אני לא רוצה להכתיב לך, אולי קצת, אבל שהרוב יעשה בהסכמה.

שאול יהלום: אני שואל מה יעד המטרה של הרשות השניה בעוד 5,6 שנים?

שאול יהלום: אז את מספרת לי על מכרזים ואת לא יכולה.

שאול יהלום: אז אם את לא יכולה, את נותנת לי לחוקק איך שאני רוצה.

שאול יהלום: אני שואל אותך מה היעד של הערוץ השני וערוץ 10 בעוד 5,6 שנים בתכניות המוקלטות.

שאול יהלום: מה זה משנה אם זה פריים- טיים או לא פריים-טיים?

שאול יהלום: התכניות המוקלטות.

מיטל דמארי: יש חשיבות לפריים-טיים.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: אני שואל מה היעד?

מיטל דמארי: נכון לעכשיו, הכללים שלנו עומדים על יעד של 50%, כאשר את הכללים שלנו ניתן לתקן מעת לעת.

שאול יהלום: זאת אומרת, את לא רוצה להתקדם.

מיטל דמארי: ברגע שמבחינה טכנולוגית שתאפשר, אנחנו נגדיל את המכסה בהתאם.

שאול יהלום: מה את אומרת על חדשות?

מיטל דמארי: אנחנו עשינו שיפור משמעותי.

מיטל דמארי: הגענו למצב שאפשר לתרגם את עיקר החדשות בתמצית.

מיטל דמארי: כבר היום כל המהדורות, גם המהדורה המרכזית והמסכמת בלילה, גם כתבות - -

שאול יהלום: היום כל המהדורות עם כתוביות?

מיטל דמארי: עיקר החדשות ותמצית תכנן של הכתבות.

שאול יהלום: מה זה תמצית כתבות?

זבולון גורני: זה כותרות, זה לא כתוביות.

יהודית לויט: זה נותן תמצית של מה הולכים להציג במהדורה.

יהודית לויט: הנושאים שעולים והכתבות שישודרו.

שאול יהלום: אני פותח טלוויזיה במהדורה של 8 בערב.

שאול יהלום: מה אני רואה?

יהודית לויט: לדוגמה: מיקי חיימוביץ אומרת: להלן דברי החדשות ואלה הנושאים שיעלו על סדר היום.

יהודית לויט: זה בדיוק זה.

יהודית לויט: יש מחויבות היום שאחוז מסויים מהכתבות תהיינה עם תרגום.

יהודית לויט: צריך לקחת בחשבון שהכללים החדשים שגברת דמארי הזכירה נכנסו לתוקף בסוף נובמבר 2003.

שאול יהלום: לא הבנתי את עניין הכותרות.

יהודית לויט: יש כותרות בהתחלה שבהן מציגים את כל הנושאים.

יהודית לויט: אתה אומר לציבור על מה הולכים לדון היום במהדורה.

שאול יהלום: על זה דיברנו, אלה 2 הדקות הראשונות.

יהודית לויט: בנוסף לזה, יש מחויבות לתרגום של אחוז מסוים של הכתבות בתוך המהדורה.

אחיה קאמרה: רק בליל שבת, לא?

יהודית לויט: לא, גם באמצע השבוע ולגבי המהדורה של יום שישי, יש מחויבות ל-50% מהכתבות וזה מהדורה מסכמת.

שאול יהלום: מה עם שפת סימנים?

יהודית לויט: לגבי שפת סימנים יש לילדים יש חצי שעה בשבוע.

יהודית לויט: יש שפת סימנים בערבית ויש שפת סימנים בעברית, על פי הכללים שהמועצה קבעה.

מיטל דמארי: בעניין החדשות יש שפת סימנים לפחות פעמיים בשבוע, כאשר בערוצים האחרים כמו בערוץ 1 לדוגמה, אין תרגום לשפת הסימנים, על מנת שלא תהיה חפיפה באותו יום.

מיטל דמארי: מהדורת חדשות מסכמת בלילה מלווה בשפת סימנים.

אמנון ברקאי: בערוץ 10 - 3 פעמים בשבוע, מהדורת הבוקר ו-3 מבזקים ביום.

שאול יהלום: מה קורה בערוץ הראשון?

מיטל דמארי: רצינו להזכיר את הנושא של פריצות בחדשות.

מיטל דמארי: אני מקווה שלא נגיע למצבים כאלה אבל ברגע שיש פריצת חדשות באיזה שהוא אירוע חדשותי לטוב או לרע, תמיד אנחנו דואגים שיהיה תרגום.

שאול יהלום: ערוץ 1, בבקשה.

תומר קרני: אנחנו מצטרפים לברכות ולהכרה בחשיבות הנושא.

תומר קרני: אני מצטרף למה שנאמר פה, שעדיף כמו שהיה בעבר, שלא צריכים לקבוע במסגרת בחקיקה ראשית את הכללים הפרטניים אלא בחקיקת משנה.

תומר קרני: אגיד כמה דברים כלליים, שנאמרו פה כבר לגבי החוק: 1.

תומר קרני: לגבי המכסות והאחוזים שמגיעים אליהם ובסופו של דבר זה 100%.

תומר קרני: בהצעת החוק יש אפשרות או כוונה שאפשר יהיה גם להסדיר את הכתוביות או את שפת הסימנים.

תומר קרני: כיום, אין לנו אפשרות כזאת מבחינה טכנית.

תומר קרני: יכול להיות שכדאי יהיה להקטין את זה מהמכסה שאנחנו נחויב לשדר.

תומר קרני: יש הבדל אם אני מחויב לשלם 100% של כתוביות או שפת סימנים כאשר אני יכול באמצעים טכניים שאפשר יהיה להסתיר את זה לעומת מצב שלא קיימת אופציה כזאת ואז זה מופיע בשידור ויכול להיות, שהמכסה צריכה להיות נמוכה יותר.

שאול יהלום: למה?

תומר קרני: משום שאם יש אופציה להסתיר, הרי אתה צריך להתחשב גם בסוגים שונים של תכניות ובציבור שאולי לא מעוניין לראות את הכותרות האלה.

שאול יהלום: למה הוא לא מעוניין?

תומר קרני: אני לא יודע למה, אבל צריך לבדוק את זה.

בני רוזנסקי: אני מערוץ 1.

בני רוזנסקי: מקובל לחשוב, שמי שלא זקוק לאותן כתוביות לא נהנה לראות אותן על המסך באופן כללי.

בני רוזנסקי: בסופו של דבר, הטכנולוגיה הדיגיטלית מאפשר לבחור.

בני רוזנסקי: למי שיש את היכולת הזאת, זה המצב האידיאלי.

שאול יהלום: אצלנו בוועדה השיקול הזה לא קיים.

שאול יהלום: אנחנו מחקנו אותו מסדר היום.

שאול יהלום: העובדה הזאת של לכלכך את המסך וכל מיני דברים כאלה, אצלנו בוועדה לא מעלים.

שאול יהלום: אדם צריך ליהנות כשהוא יודע שגם חברו נהנה.

שאול יהלום: "ואהבת לרעך כמוך".

שאול יהלום: אני אמנם קצת מקטין את המסך ורואה ב-90% את המסך ומפריעה לי הבחורה עם שפת הסימנים, אבל אני נהנה מזה שחבר שלי, שלא יכול לראות רואה בגלל זה ב-100%.

שאול יהלום: לכן, השיקול הזה אצלנו לא קיים.

שאול יהלום: יכול להיות שיקול כספי, יכול להיות שיקול של זמן, יכול להיות שיקול טכני.

שאול יהלום: השיקול הזה לא מפחית אצלנו שום דבר.

שאול יהלום: אנחנו מבקשים לא להעלות את זה בכלל.

שאול יהלום: מי שמעלה את זה במקומות אחרים, אנחנו לא מתערבים.

שאול יהלום: אנחנו שוללים את הנימוק הזה מכל וכל.

תומר קרני: עדין אני חושב, ש-100% זו מכסה מקסימליסטית וגבוהה מדי.

שאול יהלום: תן לנו את היעדים של רשות השידור.

תומר קרני: אני לא יכול לתת כרגע מספרים.

שאול יהלום: אני אשאל אותך, האם אתם מקבלים את העובדה שרשות השידור חייבת יותר מאחרים.

שאול יהלום: זה נאמר על ידי מר מוקדי.

שאול יהלום: הוא אמר שרשות השידור חייבת יותר מערוץ "הוט" 3.

תומר קרני: אין לי עמדה רשמית של רשות השידור בעניין הזה לעומת ערוצים אחרים.

תומר קרני: רשות השידור היא שידור ציבורי ולכן, ברור שיש לה פה איזה מחויבות בעניין הזה.

תומר קרני: אני לא יודע אם זה צריך להיות באיזה שהוא מתאם למה שעושים ערוצים אחרים.

תומר קרני: אני לא יודע למה זה צריך להיות יותר ולמה זה לא צריך להיות שווה?

תומר קרני: אנשים רואים גם את ערוץ 2 - -

שאול יהלום: אני אתן לך דוגמה: נניח שאני מבקש דוגמה שלא מתחום התקשורת.

שאול יהלום: יושב פה נציג הנכים ודנים על כסאות גלגלים ואני מבקש: תנו לי רמפה לכיסא גלגלים.

שאול יהלום: אז אני יכול להגיד שמדינת ישראל, ממשלת ישראל, לא יהיה בה משרד בלי רמפה.

שאול יהלום: עכשיו, אתה שואל אותי, שפתחתי חנות קטנה או קיוסק קטן אם אני צריך לשים רמפה.

שאול יהלום: אז אני יכול להגיד שרק חנות שמעסיקה 2 אנשים או רק חנות שמוכרת דברים טבעוניים.

שאול יהלום: רוכל קטן בשוק לא צריך לעשות רמפה כי הוא פרטי.

שאול יהלום: אם הוא איש מדינה הוא חייב, כי המדינה חייבת לאזרחיה.

שאול יהלום: אומר יורם מוקדי דבר כזה: "הוט" 3 זה לא כמו ערוץ 1.

שאול יהלום: אם בערוץ 1 היה לנו 100% אז ב"הוט" 3 נדמה לי שהיעד הוא 40%.

שאול יהלום: אני שואל אותך, האם אתם מקבלים את הגישה הזאת?

תומר קרני: שוב, אנחנו מסתכלים על עצמנו אז אני מקווה, שכגוף ציבורי אנחנו חייבים לאיזה שהוא מוסף.

תומר קרני: אם תקבע שגוף פרטי פונה לקהל יותר קטן או עצם זה שהוא פרטי הוא צריך לקבל מכסה פחותה, יכול להיות.

תומר קרני: אני לא בטוח שזה ההגיון שצריך לחול כי מבחינת צרכנים יש לערוץ 2 או לכבלים צרכנים כמו לרשות השידור, מבחינת ערוצי צפייה ומבחינת החדשות שהם רואים.

תומר קרני: אז יכול להיות שצריך לחייב אותם באותה מכסה ואין הגיון לחייב אותם בפחות.

שאול יהלום: תודה.

שאול יהלום: האם יש כאן עוד מישהו מגופי השידור שלא שאלתי אותו?

תומר קרני: סליחה, יש עוד עניין עקרוני וזה הנושא הטכני וכל מה שקשור לשידורים חיים.

תומר קרני: כאן יש לנו בעיה טכנית לשדר כתוביות.

תומר קרני: זה כולל גם משדרי חדשות וגם כתבות שמשודרות חי.

תומר קרני: זו בעיה טכנית.

שאול יהלום: החוק מתייחס לזה?

שאול יהלום: רשות השידור אומרת שאין לה עדין את הטכניקה הזאת.

שמואל חיימוביץ: אולי הוא לא מכיר את הנושא של התמלול.

אמנון ברקאי: אף אחד מאתנו לא מכיר את הנושא של התמלול.

אמנון ברקאי: יכול להיות שזה לא מוכר בארץ.

אמנון ברקאי: אין כאן מפעיל אחד מאנשי התקשורת שמכיר את נושא התמלול, שחוזר על עצמו בכל פעם שמעלים את הנושא הזה משום מה.

שאול יהלום: בואו ניתן את היעדים - -

ישגב נקדימון: אפשר עוד הערה אחת?

ישגב נקדימון: אני מחדשות ערוץ 2: אני רוצה להיכנס לפרטים ולרדת לרגע מרמת העקרונות, כי כולנו מסכימים על כך שצריך לעשות מאמץ כדי שהחדשות תהיינה גם לציבור ליקוי השמיעה.

ישגב נקדימון: הקושי המעשי הוא כזה: אנחנו מדברים על תכניות חדשות שלגביהן יש חיובים מרחיקי לכת בהצעת החוק הזאת.

ישגב נקדימון: זה לא רק מהדורה אחת ביום אלא יש שם מדרג הולך ועולה עד לכלל מהדורות החדשות.

ישגב נקדימון: בעצם, מהדורת החדשות במציאות שאנחנו חיים בה במדינת ישראל היא כל כך דינמית ומטורפת, שבעצם התכנית עצמה והתכנים שבה נקבעים ממש דקות ספורות לפני תחילת השידור עצמו ואפילו תוך כדי שידור, במקרה שקורה משהו תוך כדי או שנדרש עדכון כזה או אחר.

ישגב נקדימון: זאת אומרת, יש קושי מעשי מאוד גדול להכין את הטקסט מתומלל מראש ולתת אותו כתרגום.

ישגב נקדימון: אנחנו נדחקים כאן לאיזו שהיא סיטואציה שצריך לשבת אדם ולהקליד את הדברים קצת אחרי שהם נאמרים - -

שאול יהלום: או שפת סימנים.

שאול יהלום: ..

ישגב נקדימון: נכון, אבל אני מדבר כרגע על החיוב בכתוביות, שהוא החיוב הגורף ביותר בהצעת החוק.

ישגב נקדימון: שפת סימנים, אני מיד אתייחס לזה בהמשך.

ישגב נקדימון: יש כאן סעיף מחייב בסופו של דבר, שבכל מהדורות החדשות יהיו כתוביות.

ישגב נקדימון: אי אפשר לעשות את זה, כי הדרך היחידה לעשות את זה היא שישב אדם, ישמע מה שאומר המגיש, יקליד את זה לרוב עם שגיאות, עם השמטות ובצורה לא מסודרת וכל הדבר הזה מופיע לכלל הצופים בבית, מכיוון שכרגע אין את הטכנולוגיה שמאפשרת לחלק מהצופים לבחור לראות את זה עם או בלי כתוביות.

ישגב נקדימון: בהצעת החוק הזאת כבר יש את הזרע שניטע לקראת העתיד, כי בהגדרות כאן מדברים על טכנולוגיה שמאפשרת לצופים שרוצים כתוביות לראות אותן ולאלה שלא רוצים יש אפשרות להסיר את הכתוביות.

ישגב נקדימון: דע עקא, אבל בתכלס, הדבר הזה לא קיים.

ישגב נקדימון: התוצאה של החלת הצעת החוק כרגע היא בעצם חשיפת עם ישראל כולו למעין משהו שמתוקתק לאורך כל התכנית ופשוט גורם נזק לצופים, כי אין שום אפשרות לעשות את זה אחד לאחד.

שאול יהלום: אתם התחלתם במהדורות החדשות לשדר למטה סרט רץ כזה, של ידיעות.

שאול יהלום: בא תאר לך שיושב אדם מיומן ושהרשות תפרסם שזה לאנשים שצריכים את זה.

שאול יהלום: נניח שהוא יכול וראיתי את זה בלי סוף, היו לנו כנסים ובפעם הבאה נראה לכם, שאדם מדבר ויושבת קלדנית ומופיע מה שהוא אמר.

שאול יהלום: אז יכולה להיות קלדנית יותר מיומנת שתעשה 0 שגיאות ופחות מיומנת, שתעשה 5 שגיאות.

שאול יהלום: אבל בסך הכל זה עובד.

שאול יהלום: תאר לך, שתתקלו בזה על הסרט הרץ.

שאול יהלום: אדם רואה טלוויזיה ולמטה רץ סרט.

שאול יהלום: עצם העובדה - -

קריאה: בסרט הרציף אין מספיק מקום למילים - -

שאול יהלום: בא לא נכנס כרגע לטכניקה.

שאול יהלום: אני רוצה להסביר: אתם עושים את זה.

שאול יהלום: אתה אומר: אני את המסך שלי מחלק לשניים.

שאול יהלום: באחד אני מראה את הויזואלי ובשני, האדם קורא.

שאול יהלום: אתה היום עושה את זה.

שאול יהלום: אתה יכול להגיד שזה לא מספיק, שאתה צריך 2 שורות או רק את עיקרי הדברים.

שאול יהלום: זה לא משנה.

שאול יהלום: אני רוצה להגיד לך שגם היום, כשאני מחלק את המסך וזה מפריע לי, לי זה מפריע.

שאול יהלום: אני רואה כאן את הסיטואציה הנוראית ולמטה כתוב: מכבי תל-אביב ניצחה קבוצה כזאת או אחרת ואני בכלל מסתכל על חדשות מה שקורה בג'נין.

שאול יהלום: אני כמעט שובר את הטלוויזיה.

שאול יהלום: אני מניח, שאתה חושב שאדם שפתח עכשיו את הטלוויזיה רוצה לקרוא את כל החדשות והכתבה בג'נין לא ממש מעניינת אותו.

שאול יהלום: האם אפשר לעשות דבר כזה?

שאול יהלום: האם זה מספיק, האם רק את העיקרים?

שאול יהלום: אנחנו נפתור את הבעיה.

שאול יהלום: אתם עושים את זה.

שאול יהלום: אז אל תהיו לי פתאום צדיקים, שאדם שפתח באמצע המהדורה, בשבילו אתם צריכים לעשות את זה או סיכום מהדורה כן ולאנשים שלא שומעים – לא.

שאול יהלום: חוץ מזה, תמיד יש את שפת הסימנים.

ישגב נקדימון: מה אנחנו עושים היום?

ישגב נקדימון: כל מהדורת חדשות כמעט נפתחת באיזו שהיא תמצית של כותרות המהדורה והדבר הזה נעשה גם בטקסט ואני מניח, שזה מה שאדוני התכוון אליו, שכאשר אולי יש אירוע חריג ויוצא דופן שקורה תוך כדי המהדורה ולא תוכנן מראש, לפעמים מיידעים את הצופים תוך כדי, אבל זה בוודאי לא משהו שרץ לכל אורך המהדורה, כפי שמחייבים כאן, בהצעת החוק.

ישגב נקדימון: זאת אומרת, יש לנו נוהג לתת בהתחלה את תמצית הכותרות וכשיש כתבות מרכזיות לפעמים בפתיחה שלהם יש איזו שהיא כתובית שאומרת במה מדובר ואם יש איזה שהוא אירוע סנסציוני תוך כדי, נותנים גם אותו.

ישגב נקדימון: אבל לא נותנים משהו שרץ לכל האורך.

ישגב נקדימון: אני חושב שמה שהגיוני לעשות כדי להשיג את המטרות הוא להתלות את ההוראות האלה בשימוש בטכנולוגיה הספרתית, שתאפשר בעצם לכל צופה לבחור אם הוא רוצה לראות או לא.

שאול יהלום: הבנתי.

שאול יהלום: רבותיי, אנחנו לא נסכם עכשיו.

שאול יהלום: מיד אחרי החגים, בשבוע הראשון עם תחילת המושב תהיה כאן ישיבת החקיקה.

שאול יהלום: עד אז, אני מבקש מכל הגופים שהוצגו בפנינו, הרשות השניה, הערוץ הראשון והכבלים והלווין לקבוע את עמדתם לפי עיקרי החוק.

שאול יהלום: החוק בידיכם.

שאול יהלום: חדשות, ילדים, תכניות מוקלטות וכולי.

שאול יהלום: אני מאוד מבקש לבוא לקראתנו ותרשו לנו גם לא לעשות את החקיקה שלא בכפיה.

שאול יהלום: אנחנו נרד לפרטים ולא נשאיר את זה לחקיקת משנה, אבל אנחנו מאוד מבקשים ורוצים לעשות את זה בהסכמה.

שאול יהלום: לכן, אנחנו מבקשים מכם וזה חשוב מאוד, שהרשות המחוקקת לא תכפה דעות על רשויות התקשורת בנושא "חופש הביטוי" .

שאול יהלום: מצד שני, אני אומר מראש שאם הרשות השניה תגיד: 50% הגענו ו-50% נישאר, אני אומר לכם עכשיו שאנחנו נשנה את זה.

שאול יהלום: ללא כל ספק.

שאול יהלום: אני פונה אליכם ואומר, אל תתקעו במה שיש.

שאול יהלום: כל גוף צריך להתקדם לקראת הנושאים החברתיים והשוויוניים.

שאול יהלום: לכן, אני מבקש מכל גוף לקבוע את היעד.

שאול יהלום: אתם רואים מה היעד שבחוק, שלא נתרחק ממנו בהרבה.

שאול יהלום: אני יכול לומר במקום 100% שיהיה 90%.

שאול יהלום: אבל אני לא יכול לקבל במקום 100% 50%.

שאול יהלום: תבינו את העניין.

שאול יהלום: אתם יכולים להגיד שאתם מוסיפים עוד שנה, במקום 2005 שיהיה 2006.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: תבואו לקראת המטרה, שכל אדם כבד שמיעה יוכל ליהנות במדינה שלנו מהנושא הזה של תרבות החדשות, הפנאי והתקשורת, כמו כל אחד מאתנו.

שאול יהלום: אין סיבה שאני איהנה מיצפאן, למרות שהוא נהנה ממני יותר, אבל נניח שאני נהנה ממנו וקאמרה לא ייהנה ממנו.

שאול יהלום: אין סיבה לכך.

שאול יהלום: מה ההבדל שלי יש משקפיים ולו יש מכשיר שמיעה?

שמואל חיימוביץ: היו דיונים בנציבות וכל ההסכמות שהיו לפני שנתיים היו הרבה יותר מרחיקות לכת ממה שאנחנו שומעים כאן היום ואני מתפלא על העמדות שאנחנו שומעים היום.

שמואל חיימוביץ: יש לי פרוטוקולים ומסמכים.

שמואל חיימוביץ: אנשים התחלפו ולא למדו את הדיונים שהיו קודם, הם לא מעודכנים בחומר שהיה מצוי אצלם גם מבחינה טכנולוגית וגם מבחינת דברים אחרים.

שמואל חיימוביץ: אני לא מבין מה קורה פה?

שאול יהלום: מר חיימוביץ, תקשיב לי: אני מבקש מהנציבות להכין לי חוות דעת טכנית, לקחת מהנדס תקשורת ולהכין לי חוות דעת טכנית שאומרת שהציוד הזה שמדובר עליו ובערוץ 2 לא שמעו עליו - -

שמואל חיימוביץ: להעסיק אדם כזה ייקח לנו שנתיים.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: תן לי שמות של אנשים ואני אעסיק אותם.

שאול יהלום: תן לי שם של אדם איש תקשורת, איש טכני, שיתן לנו את כל הנתונים ויגיד: הטכניקה הזאת של הכתוביות הסימולטניות, יכולים במחיר זול להסב.

שמואל חיימוביץ: כל העניין עומד על הכתוביות הנסתרות.

שמואל חיימוביץ: אם הטכנולוגיה תהיה זמינה בידי הגופים המשדרים ההתנגדות שלהם תפחת משמעותית.

שמואל חיימוביץ: כך אני מבין את זה.

שאול יהלום: אבל יש כאן שתי שאלות טכניות: האחת, מה שאתה אמרת על שני מישורי השידור ויש את זה שהם אומרים שהם לא מכירים את הטכניקה של - -

שמואל חיימוביץ: אז יש להם בעיה כי ההקלדה היא לא תמיד 100% ויש שגיאות.

שאול יהלום: לי אין בעיה, אני מוכן שתהיה הקלדה ב-99%.

שאול יהלום: הם אומרים: אין לנו את הטכניקה.

אמנון ברקאי: השידור הוא ב-60%.

שאול יהלום: אין להם טכניקה של הקלדה.

שמואל חיימוביץ: לא, ברגע שזה כתוביות שגויות ומוכנים לחיות עם שגיאות מסוימות - -

שאול יהלום: לא, זה לא מה שנאמר.

שאול יהלום: בא נדבר על שידור חי.

שאול יהלום: אני צריך גם לשידור חי וגם להסתרה, את שני הדברים.

שאול יהלום: צריך לברר מתי הם מגיעים למדינת ישראל וכמה זה עולה ליישם את זה היום.

שאול יהלום: אין במדינת ישראל מישהו אובייקטיבי?

שאול יהלום: אמנון ברקאי קשור לערוץ 10.

יורם מוקדי: אבל הוא האיש שמבין טוב מכולם.

שאול יהלום: יש איש כזה שלא קשור?

שאול יהלום: יש לנו ביטוי ביהדות שאומרים: מעלים בקודש ולא מורידים.

שאול יהלום: אם יש פרוטוקולים, ואתה תשלח לכל האנשים, שבהם כתוב שהרשויות הסכימו למטרות יותר גבוהות, אז מעבר למה שאמרתי, אתם לא יכולים לחזור בהם.

אמנון ברקאי: אבל יש גם גזירה שאין הציבור יכול לעמוד בה.

שאול יהלום: אני מבקש שכל גוף שידור ייתן לנו את המטרות תוך שבועיים שלושה, כדי שנוכל לעבד אותן עד הישיבה הבאה ונראה מה אנחנו משנים, איך מתקדמים ומה מקבלים.

שאול יהלום: דבר שני, אם אתה, אמנון ברקאי, יכול לתת לי חוות דעת מהניסיון שלך, אני מבקש מהנציבות למצוא לי את האיש הטכני שיהיה אובייקטיבי.

שאול יהלום: אם לא ימצא אדם כזה, נשמע מה שאומרים אנשי הערוצים.

שאול יהלום: בנוסף לכך, הנציבות תשלח לכל הגופים את מה שהם הסכימו, שיהיה בידיהם ואנחנו בעוד פחות מחודש, מתחילים לחוקק את החוק.

שאול יהלום: אני מאוד מבקש שהכל יהיה בהסכמה.

שאול יהלום: ההסכמה תלויה בכך שאנחנו נבוא לקראתכם מבחינת פריסה, מבחינת אפשרויות טכניות ומבחינת יעדים שקרובים לחוק ואולי לא מדויקים.

שאול יהלום: אתם תבואו לקראתנו מבחינת קביעת יעדים גבוהים יותר.

שאול יהלום: מר קאמרה, בבקשה.

אחיה קאמרה: אני מנכ"ל ארגון כבדי השמיעה.

אחיה קאמרה: אדוני היושב ראש, תודה שזימנת ישיבה של הוועדה הזאת אחרי שנה שבה לא היו דיונים על החוק הזה.

אחיה קאמרה: המחיר של ההתמהמהות סביב החקיקה של החוק הזה זה מה שאנחנו מגלים היום.

אחיה קאמרה: כלומר, התחלפו אנשים ורוב הגופים המשדרים לא יודעים מה היה בעבר.

אחיה קאמרה: 5 שנים אנחנו דגנים בכל הנושא הזה דרך המועצות הציבוריות שמר מוקדי דיבר עליהן ושנתיים כבר דרך חקיקה, כי התייאשנו מהמועצות הציבוריות האלה.

אחיה קאמרה: לא יכולים לבוא אלינו עכשיו, אחרי 5 שנים שאנחנו רצים אחריכם ולהגיד שלא צריך חקיקה - -

אמנון ברקאי: אבל חלה התפתחות גדולה מאוד.

אחיה קאמרה: המועצות הציבוריות האלה מעולם לא עשו את תפקידן קודם בנושא של החוק הזה.

אחיה קאמרה: האמת חייבת להיאמר.

אחיה קאמרה: ערוץ 2, שאני מברך מאוד על ההתקדמות ואין ספק שיש התקדמות גדולה בערוץ 2, עשתה את זה רק בעקבות זה שהחוק עבר בקריאה ראשונה.

אחיה קאמרה: רק אז, אחרי למעלה משנתיים שהיו דיונים בינינו לבין המועצה הציבורית של מועצת הרשות השניה, היא נזכרה לבקש שימוע.

אחיה קאמרה: אותו דבר בדיוק קרה עכשיו עם מועצת הכבלים והלווין.

אחיה קאמרה: שבוע אחרי שפורסם על הישיבה היום, הם נזכרו שהם מפרסמים שימוע בנושא של התקנות לאחר למעלה משנתיים שאנחנו דנים אתם בנושא הזה.

אחיה קאמרה: מה שקורה הוא שאנשים חוזרים אחורה.

אחיה קאמרה: בדיונים הקודמים כל הגופים, בלי יוצא מן הכלל, הסכימו לעיקרון שאנשים כבדי שמיעה וחרשים זכאים לשוויון מלא.

אחיה קאמרה: כולם הסכימו לזה.

אחיה קאמרה: הויכוח היה על המדרג.

אחיה קאמרה: טענו על העניינים הטכניים, טענו גם על העניינים הכספיים ועל כך שצריך להתכונן בזמן.

אחיה קאמרה: לכן, החוק הזה שכבר שונה כמה וכמה פעמים מדבר על 9 שנים כמעט, אבל עוד לא התחלנו.

אחיה קאמרה: אנחנו מדברים על אחוזים בפריים-טיים, אנחנו מדברים על שידור מוקלט, אנחנו מדברים על שידור חי.

אחיה קאמרה: אנחנו נותנים אפשרות של פטור מטעמים טכניים וטעמים כספיים, אבל לא יתכן שיבואו היום הגופים הנכבדים ויגידו שהם לא מוכנים לעיקרון, אחרי ששנים הם מסכימים לעיקרון ודוחים כל הזמן את הדיונים בעניינים טכניים.

אחיה קאמרה: חייבים להבין על מה אנחנו מדברים כשמדברים על האוכלוסייה הזאת: מדובר על זה ש-10% מהאוכלוסייה הם אנשים לקויי שמיעה.

אחיה קאמרה: המילה לקוי שמיעה כוללת כבדי שמיעה וחרשים.

אחיה קאמרה: רוב רובם של ליקויי השמיעה הם אנשים כבדי שמיעה.

אחיה קאמרה: הם לא יודעים לקרוא את שפת הסימנים.

אחיה קאמרה: לכן, הצעת החוק מדברת בעיקר על כתוביות, כי מי שלא יודע שפת סימנים לא יוכל ליהנות מזה.

אחיה קאמרה: למה כן נעשה פה שפת סימנים, בדומה לחוק האמריקאי?

אחיה קאמרה: בגלל שיש בארץ 9000 אנשים שיודעים שפת סימנים, הם זכאים גם כן להבין את מה שנאמר ולכן, יש אחוז שדומה מאוד לאחוז האמריקאי של תרגום בשפת סימנים אבל אין האחד מוציא את השני ולכן, לא נכון להגיד שחרשים מעדיפים שפת סימנים, כי רוב רובם של האנשים לא יודעים שפת סימנים.

אחיה קאמרה: דבר נוסף לגבי היערכות טכנית: אחרי שבכל הדיונים הקודמים נאמר שזה לא אפשרי טכנית, הקליט עבורנו נציג משרד המשפטים, דן אורנשטיין, שמגיח מדי פעם למולדתו בריטניה, מה קורה שם.

אחיה קאמרה: האם יש זמן לאדוני?

אחיה קאמרה: אני יכול להראות 2 דקות של חדשות במהדורה אנגלית והם גם לחוצים בזמן בדיוק כמו החברים בערוץ החדשות בערוץ 2.

שאול יהלום: בבקשה.

שאול יהלום: אחיה קאמרה: (בליווי סרט וידאו – מהדורת חדשות בשידור חי – בריטניה): אתם יכולים לראות מהדורת חדשות בשידור חי בערוץ באנגליה.

שאול יהלום: כל הערוצים מחויבים שם בליווי כתוביות.

שאול יהלום: תראו באיזה מהירות הכתוביות, מי שמספיק לקרוא.

שאול יהלום: יש צבעים שונים לכל דובר, כדי שאני אדע שהדובר משתנה.

שאול יהלום: עם כל הכבוד, זה לא שידור חי.

שאול יהלום: תשים לב, שהכתוביות מופיעות והקרין עוד לא אמר את הדברים.

שאול יהלום: זה לא שידור חי.

שאול יהלום: יכול להיות שהם מקדימים את הכתוביות.

שאול יהלום: תודה רבה.

שאול יהלום: רבותיי, אני חושב שהבהרנו את העניין.

שאול יהלום: אני מאוד מבקש שכל אחד יעשה את המאמץ כדי לא לחייב אותנו לחוקק בדורסנות או בכוחניות.

גאלב מג'אדלה: אדוני, השאלה ששאלת, אם יש תודעה של מחויבות של הערוץ הראשון, השאלה הזאת בכלל לא מובנת לי.

גאלב מג'אדלה: בוודאי שצריכה להיות תודעה, כי הם הרשות הראשונה שלנו הממלכתית.

גאלב מג'אדלה: אם אין לה את התודעה הזאת, אז למי יש?

גאלב מג'אדלה: זאת שאלה שבכלל לא עומדת לדיון.

גאלב מג'אדלה: מי יהיה המודל והדגם והדוגמה ועליו אנחנו נצביע תמיד?

תומר קרני: לא אמרתי שלא.

גאלב מג'אדלה: לא ענית ליושב ראש הוועדה.

שאול יהלום: לא משנה.

שאול יהלום: רבותיי, שתהיה לכם שנה טובה ומבורכת וכל טוב.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.