הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 16, פרוטוקול מספר 74, 2004-06-21 11:00

חברי הוועדה: מוזמנים: סא"ל נתי בר-נתן - מפקד משטרה צבאית מטכ"ל, משרד הביטחון סג"ד ד"ר פאבל סיפבק - ראש ענף נרקולוגיה, המשרד לביטחון פנים רפ"ק עטרה גל - עוזרת קצינת תלונות מג"ב המשרד לביטחון פנים רחל נויבאור - מדריכה מחוזית בנושא סמים, משרד החינוך והתרבות והספורט ד"ר לודמילה חלד - המחלקה להתמכרויות, משרד הבריאות ד"ר חיים מהל - ראש תחום טיפול ושיקום, הרשות הלאומית למלחמה בסמים הרב נחמן ארנרייך - מנהל קשרי קהילה וצבא, מרכז גמילה "רטורנו" איתן סלע - מנהל טיפוליות לנפגעי סמים, מרכז גמילה "אילנות" רני רוס - מנהל המרכז לנפגעי אלכוהול, עמותת אפש"ר

קצרנית: קידום תכניות גמילה משימוש בסמים ואלכוהול בצה"ל

איוב קרא: שלום לכולם, מצאנו לנכון לקיים דיון בנושא הגמילה משימוש בסמים ואלכוהול בצה"ל.

איוב קרא: בראייה שלי הנושא חשוב כדי שגם המערכת הצבאית תשים יד עליו.

איוב קרא: פעם, בתקופתו של הרמטכ"ל לשעבר, רפאל איתן, ניסו ללכת בכיוון הזה.

איוב קרא: בסופו של דבר זה לא יצא לפועל.

איוב קרא: מאחר ואני מכיר את המערכת היטב, גם כקצין לשעבר בצה"ל, ותקופה הייתי משרת כקצין משטרה צבאית בצה"ל, כאשר נפצעתי הייתי מ"פ בבה"ד 13, וגם מפקד משטרה צבאית תל-אביב.

איוב קרא: אני מכיר את המערכת די מקרוב, ואת הקונספציה באופן כולל, ולדעתי הצבא חוטא למטרה שלא בודק את האפשרות שחיילים שנתפסים בשימוש לפחות בפעם הראשונה, לא ישימו יד עליהם ויהיה מעקב בנסיון לגמול אותם מהתופעה.

איוב קרא: אני יודע שגם בחוק השיפוט הצבאי, וגם במה שקורה בתוך צה"ל, מי שנתפס פעם ראשונה, תמיד יש לו צ'אנס, אבל אין מעקב אחר האנשים האלו, כך לפחות אנחנו מתרשמים מדיווחים שמגיעים אלינו.

איוב קרא: האם יש נסיון לשלוח אותם לתכניות טיפול, ואם יש הרי זה חלק מגמילה ולזה אנחנו רוצים להגיע.

נתי בר-נתן: מפקד מצ"ח מרכז.

נתי בר-נתן: בסוף ההליך, בהנחה שחייל מורשע בבית דין צבאי, נקבעת סנקציה של רישום פלילי.

נתי בר-נתן: במידה והוא אוחז ברשיון נהיגה צבאי, זה כרוך בהטליית רשיון הנהיגה הצבאי.

איוב קרא: זאת אומרת מאסר בפועל הוא חובה.

נתי בר-נתן: לא, זה אחד העונשים, אבל בדרך כלל זה הנפוץ מבין העונשים.

נתי בר-נתן: בדרך כלל אנחנו רואים אנשים שמסתכנים משבועות ועד חודשים, תלוי בהיקף השימוש, בסוג הסם, בנסיבות השימוש, בתוך בסיס צבאי, מחוץ לבסיס הצבאי.

איוב קרא: מה קורה אחרי שהוא משתחרר?

נתי בר-נתן: במהלך השהייה שלו בכלא הצבאי, בהנחה שנגזר עליו עונש מאסר בפועל, הוא עובר ועדת סמים.

נתי בר-נתן: הוועדה מורכבת מנציגי בקו"ם, מפקדים.

איוב קרא: כאילו בלת"ם?

נתי בר-נתן: פחות או יותר אותה מתכונת, במסגרת אותה ועדה מוחלט על פי קריטריונים, ועל בסיס המלצות מפקדים האם החייל יכול להמשיך בשירות, כלומר לתת לו את אותה הזדמנות שנייה שציינת.

נתי בר-נתן: בדרך כלל זה במקרים שבהם השימוש הוא נמצא כמעין מידע.

נתי בר-נתן: אם חייל בא, הודה שהוא משתמש באופן חד-פעמי, ובזה הוא גם מורשע, והוא אומר רבותי, אני מבקש את ההזדמנות להמשיך את השירות, והמפקד גם ממליץ על העניין הזה.

נתי בר-נתן: אז במקרים האלה הוא ממשיך את השירות, תוך מעקב.

נתי בר-נתן: כידוע, יש ועדת סמים צה"לית בראשות סגן ראש אכ"א.

נתי בר-נתן: כאשר לאורך התקופה שהחייל הזה משרת, ניתנות הנחיות אחת לחצי שנה ליטול ממנו באופן יזום דגימת שתן נוספת כדי לראות באמת שהוא לא חזר לעניין.

איוב קרא: למה חצי שנה?

נתי בר-נתן: זאת פחות או יותר התקופה.

נתי בר-נתן: אפשר גם לקצוב את זה גם לתקופות יותר קצרות, ליטול ממנו דגימת שתן ולבצע איזשהו מעקב בעניין הזה.

נתי בר-נתן: כמובן שלאורך התקופה הזאת, אנחנו כמשטרה צבאית או כיחידת מצ"ח ממשיכים - - -

איוב קרא: מה בתקופת המאסר קורא איתו?

איוב קרא: שום טיפול, שום גמילה, שום דבר?

נתי בר-נתן: אני מכיר מקרים שבהם הוכרז על אנשים, או על ריבוי של אנשים, שהם מכורים לסם.

נתי בר-נתן: או שבא מישהו וקבע האיש הזה מכור לסם.

איוב קרא: גם אם הוא לא אמר, לדעתי אפשר לזהות.

נתי בר-נתן: אני לא המומחה לעניין.

נתי בר-נתן: בכל אופן אם זה לפני השירות הצבאי, אז כמובן לא מגייסים אנשים כאלה.

נתי בר-נתן: אם זה אנשי מילואים, הם גם לא מתגייסים לשירות מילואים, בהנחה שהדבר ידוע לשילטונות.

נתי בר-נתן: אם זה מתגלה, הבן אדם הזה מפוטר משירות, וכמובן שמעבירים את הדיווח לשלטונות הנוגעים בדבר.

נתי בר-נתן: טיפול גמילתי במונחים של איזשהו מוסד, הדבר הזה לא קיים.

נתי בר-נתן: הוא מקבל תמיכה במהלך שהותו בכלא כמו כל חייל למעשה, שהוא יכול לראות קצין בריאות נפש, או יכול לראות קצינת ת"ש.

נתי בר-נתן: תמיכה של מפקד בכלא, זה פחות או יותר התהליך שעובר אותו חייל שהשתמש לרעה בסמים המסוכנים.

איוב קרא: מזווית הראייה שלך אתה חושב שהטיפול מספיק במשתמשים?

נתי בר-נתן: מומלץ שינותח היקף התופעה של אותם אנשים שאפשר להגדיר אותם כמכורים.

נתי בר-נתן: אני לא יודע להעיד על המספר הזה, ולפי זה כדאי לקבוע את האמצעי לטפל בו כמובן.

חיים מהל: מעריכים כ-30-40 בשנה, הפרקליטות הצבאית.

איוב קרא: מה קורה לגבי סוחרי סמים בתוך הצבא?

איוב קרא: ידוע לנו על תופעה שהולכת וגוברת בצבא בסחר סמים, גם בתוך הצבא, גם עם גורמים מבחוץ.

נתי בר-נתן: בדומה לתופעת השימוש בסמים, המספרים עולים בשנים האחרונות, לפחות אנחנו יודעים את זה מתוך מה שאנחנו תופסים, אני לא מדבר כרגע על סקרים.

נתי בר-נתן: אגב, מתבצע סקר מדגמי במהלך השיחרור של חיילים משירות סדיר של חיל רפואה, סקר אנונימי שבו הם נשאלים לגבי הרגלי בריאות שונים, ביניהם גם השימוש לרעה בסמים.

נתי בר-נתן: בהקשר הזה ראוי לציין, שחייל שנדון לתקופת מאסר לא בהקשר לעבירת סמים , אבל אלה בדרך כלל העבירות הנפוצות, של מעל שנת מאסר, עובר בוועדה משפטית בהחלטה לשירות בתי הסוהר.

נתי בר-נתן: חייל שנדון מעל שנת מאסר, עובר לשירות בתי הסוהר.

נתי בר-נתן: אם זה סוחר סמים, בדרך כלל העונשים הם כבדים, יש חיילים שנדונו לשנות מאסר לא מעטות בעניין של סחר בסמים.

איוב קרא: ברגע שהוא סוחר סמים בפועל, הוא גמר.

איוב קרא: מבחינת הצבא אין לו שום תקנה.

נתי בר-נתן: מבחינת חזרה לשירות, הסיכויי שלו לחזור לשירות אפסי.

איוב קרא: יש לך נתונים על כמה מקרים של שימוש בסחר בסמים בצבא ב-2004, מתחילת השנה, וב-2003 סך הכל?

נתי בר-נתן: ב-2003 פתחנו רק בנושא סמים 1,352 תיקים פליליים, שבהם היו מעורבים 2,074 חשודים.

נתי בר-נתן: אני מדבר רק על חיילים.

נתי בר-נתן: מתוך המספר הזה, מספרם של הסוחרים בשנת 2003 עמד על 107 מ-2,074.

איוב קרא: כמה מתוך זה סחר?

נתי בר-נתן: בתיקים אני לא יכול להגיד לך, אני יכול להגיד לך באנשים.

נתי בר-נתן: משהו כמו 4%.

חיים מהל: זה לא סוחרים, זה תיקי סחר, יכול להיות שלכל אחד יש עשרות תיקים.

נתי בר-נתן: אני מדבר על עבירת סחר שיוחסה להם, מדובר על כתבי אישום.

איוב קרא: מתוך 2,074 כמה הורשעו בדין?

נתי בר-נתן: אנחנו עומדים היום על אחוז הרשעה בעבירות הסמים כאשר רובם המוחץ בדרך כלל מורשע.

נתי בר-נתן: אם בדרך כלל הפרקליטות לא מגישה כתב אישום אין לה ראיות.

נתי בר-נתן: אנחנו מדברים היום על אחוז זיכויים בבתי דין של חקירות מצ"ח של 0.4% זיכוי.

נתי בר-נתן: הרוב המוחץ בעצם מורשע.

נתי בר-נתן: יכול להיות שבעסקאות טיעון כאלה ואחרות מתוקן סעיף אישום כזה או אחר כמקובל.

איוב קרא: ברגע שיוגשו תיקים פלילים, בעצם כל 2,074 הושעו.

נתי בר-נתן: רובם מגיעים להרשעה כאן.

חיים מהל: בשנה האחרונה עסקנו בנושא הזה, יש פה חלק שמעניין אותנו יותר.

חיים מהל: אנחנו מסכימים עם המדיניות של הצבא, השתתפנו בוועדת סמים של הצבא.

איוב קרא: סליחה, אתה דיברת על 2003.

איוב קרא: יש לך נתונים על 2004?

נתי בר-נתן: אנחנו מדברים על תיקי חקירה ברבעון הראשון כעלייה, על 414 תיקים.

נתי בר-נתן: מול 1,352 זה מגיע ל-1,600 וזה מסתמן כעלייה.

איוב קרא: עלייה של 20% לעומת שנה שעברה ברבעון הראשון.

נתי בר-נתן: מ-2002, ל-2003 היתה עלייה של 4% במספר תיקי החקירה.

איוב קרא: ממה זה נובע?

איוב קרא: תיגברתם כוחות או שזה סטנדרט?

נתי בר-נתן: עשינו מספר פעולות בדגש על הגברת האכיפה המודיעינית, זה דבר משמעותי.

נתי בר-נתן: הקמנו יחידה מרכזית לטיפול בעבירות משק, אמל"ח וסחר בסמים בעיקר.

נתי בר-נתן: פן נוסף שאנחנו מכניסים בימים אלה, זה ערכת שדה לגילוי משתמשים בסמים.

נתי בר-נתן: עד היום היינו נוטלים דגימות שתן בבקבוקים.

נתי בר-נתן: היינו שולחים למעבדה לתל-השומר, היינו מקבלים תשובות בין 10 ימים לחודש ימים.

נתי בר-נתן: היום אנחנו בתהליך רכש, עברנו את שלב הניסוי של ערכות שבטווח של כמו ערכה לגילוי הריון, תוך שלוש דקות במקום מגלים, וכמובן שולחים את זה למעבדה כמובן, אבל העניין הזה כבר מהניסוי גרם ללא מעט פרפורים אצל אלה שלקחנו את הדגימות, וזה מתחיל להוכיח את עצמו.

איוב קרא: מתוך כל התיקים שנפתחו, אם היית מגדיר באחוזים, כמה מתוכם עבור מודיעין, עבור אמל"ח.

נתי בר-נתן: היקף התיקים הוא תולדה של מודיעין , אנחנו מדברים על כ-25%.

נתי בר-נתן: היקף תיקי מצ"ח באופן כללי - 25% ממנו הוא תולדה של מודיעין.

איוב קרא: מתוך התיקים שנפתחים עבור הסחר בשימוש בסמים, כמה מתוכם עבור נשק ותחמושת שהחיילים או המפקדים סחרו.

נתי בר-נתן: הוכח באחוזים בודדים.

נתי בר-נתן: בדרך כלל העבירה הזאת עומדת בפני עצמה עבירת הסמים, אבל היו מקרים שבהם הוכח באמת שהסחר בסמים נעשה עבור מכירת נשק ואמל"ח.

נתי בר-נתן: דוגמה בולטת שאני יכול לציין, גניבת אותם מקלעים במחנה סירקין לפני כשנה וחצי.

איוב קרא: לפחות לגבי הסחר.

נתי בר-נתן: אני יכול לדבר על הוכחה.

נתי בר-נתן: מה שהוכח זה בודדים.

נתי בר-נתן: פלילי נטו לטובת הכרת השימוש לרעה בסמים.

חיים מהל: אני מפריד את זה לשני חלקים.

חיים מהל: אחד שפונים ומיוזמתם מבקשים טיפול עקב בעייה של סמים, תוך כדי שהם חיילים.

חיים מהל: הם פונים ל"אל-סם", ליחידות אמבולטריות של מרפאה, הם לא פונים לקהילה טיפולית.

חיים מהל: ההנחייה של הצבא שיש לנו אותה בכתב היא, שהמטפל צריך לקבל אותו לטיפול, ואומר לו, שהוא החייל צריך לדווח למפקדיו על הנושא.

חיים מהל: המטפל לא מדווח על זה.

חיים מהל: אני רוצה להגיד שהיו מקרים יוצאי דופן, למשל, דוגמה שהגיעה לסניף "אל-סם".

חיים מהל: מכונאי מחיל האוויר שהזריק הירואין, ועל פי האתיקה אולי לא היו צריכים לדווח על זה, דאגתי שהאינפורמציה תעבור.

חיים מהל: בסוף הוא בעצמו ניגש וסיפר על העניין.

חיים מהל: כשמדובר בסיכון חיים, גם האתיקה צריכה להתגמש בנושא.

חיים מהל: בדרך כלל האנשים שמגיעים למרפאה, הם אנשים שמשתמשים בגראס, קצת יותר, קצת פחות.

חיים מהל: ההורים תפסו אותם והם באים לטיפול, וכן הלאה.

חיים מהל: הם לא באים לטיפול של אישפוז ולטיפול של גמילה.

חיים מהל: היתה לי פגישה עם הפרקליט הצבאי הראשי, ועם הסנגור הצבאי הראשי, הם מעריכים כ-40, 50 בשנה, הם אנשים או שמוגדרים כמכורים או כמשתמשים כבדים מאוד.

חיים מהל: משתמשים כבדים יכול להיות גם לא הירואין, יכול להיות גם קאנביס.

חיים מהל: לגבי החלק הזה, הפגישה שלי איתם היתה על מנת לברר, אין לנו תשובה על זה, מה אתה עושה שהאיש הזה לא יפול בין הכיסאות.

חיים מהל: בסדר, פולטים אותו מהצבא החוצה.

חיים מהל: אבל פולטים אותו מהצבא, אבל בחוץ הוא לא נמצא במסלול טיפול אזרחי.

חיים מהל: זו נקודה בעייתית שעליה אנחנו בדיבורים על זה.

חיים מהל: פה ושם אנחנו גם קולטים במערכת אנשים כאלה, שהם בעצם נפלטו מהצבא בגלל התמכרות, ואתה צריך לדאוג שיהיה רצף טיפולי.

חיים מהל: בצבא לא יטפלו בו, לא צריכים לטפל בו, לא צריכים לקבל אותו בחזרה לצבא לדעתנו, אבל צריך לדאוג שיהיה לו המשך טיפול.

חיים מהל: זו הנקודה העיקרית פה מבחינת הנושא הזה.

איוב קרא: נשמע את מג"ב, איך אתם מטפלים בחיילים.

עטרה גל: שלום, אני קצינת תלונות ציבור במשמר הגבול.

עטרה גל: בדומה למה שנתי הזכיר, החלק הראשון דומה גם אצלנו.

עטרה גל: יש פעילות הסברתית חינוכית במערך הקורסים וההכשרות שהם מקבלים, נושא של מניעה והנזקים שבנושא הסמים.

איוב קרא: תני לנו את הנתונים במג"ב.

איוב קרא: בדיוק אותם נתונים שנתן לנו צה"ל.

עטרה גל: אין לי את אותם נתונים, משום שפתיחת התיקים נמצאים במח"ש, הם חסויים מאיתנו.

עטרה גל: מה שיש לי זה הנתון של מספר השוטרים שהועברו לצה"ל בכל שנת 2003.

עטרה גל: אם אנחנו מדברים על 4,000 פלוס שוטרים, שוטרי חובה.

עטרה גל: אז הועברו 13 שוטרים לצה"ל בגלל השימוש בסמים.

עטרה גל: אני יודעת על חצי שנת 2004 שמדובר על 8 שבינתיים הועברו.

עטרה גל: אלה הנתונים.

איוב קרא: ברגע שפעם אחת הוא מועד, הוא מועבר אוטומטית לצה"ל?

עטרה גל: הנושא של פעם אחת מועד, זה כבר עניין של חקירה פלילית וזה מח"ש חוקר.

עטרה גל: אני לא יודעת מהו שיקול הדעת של החוקרים במח"ש.

עטרה גל: אני חושבת שגם שם משתמשים עם זה חד פעמי, מעידה, אולי סוגרים את התיק בכלל, עם איזושהי אזהרה.

עטרה גל: המקרים שעוברים לצה"ל, הם אותם מקרים שזה לא בדיוק מקרה חד-פעמי או מעידה קטנה, אלא קצת יותר.

חיים מה"ל: קצת יותר, אבל לא בטוח שזאת התמכרות.

עטרה גל: אני לא חושבת שמכורים.

עטרה גל: לא נתקלנו במשמר הגבול במכורים.

עטרה גל: לא ראינו מכורים כאלה שלא מתפקדים על רקע של שימוש בסמים.

איוב קרא: לגבי סחר בסמים בתוך מג"ב?

עטרה גל: אני לא יודעת על תופעות כאלה.

עטרה גל: לאחרונה היה ארוע באזור עזה עם שוטר שנתפס.

עטרה גל: זה נמצא בחקירת מח"ש, אני לא יודעת פרטים מה קורה שם בדיוק.

עטרה גל: נדמה לי שהיה חשד שהוא גנב סכין של סם.

עטרה גל: זה קרה באחד המעברים, היה חשד כזה וזה נמצא בבדיקה של מח"ש.

עטרה גל: זה פורסם בתקשורת.

עטרה גל: מעבר למה ששמעתי בתקשורת, אני לא יודעת פרטים.

עטרה גל: הוא נחשד באיזושהי הזדמנות, שהיה לו מידע.

עטרה גל: מעבר לזה אני לא רוצה להגיד דברים שאני ממש לא בקיאה בפרטי החקירה.

איוב קרא: לגבי חוות השיקמים?

עטרה גל: זה הסיפור הזה בעצם.

עטרה גל: אני לא מכירה את הנושא.

עטרה גל: מח"ש חוקר והפרטים חסויים.

לודמילה חלד: עד כמה שידוע לנו, חיילים בשירות סדיר לא פונים למרכזים שלנו.

לודמילה חלד: ידוע לנו על פניות במוסדות פרטיים, כאלה שמתעסקים בטיפול קצר מועד.

לודמילה חלד: כמו שלא מזמן דיברנו על טיפול בזריקה, ידוע שחולים לוקחים חופשות, ותוך 24 שעות מנסים לפתור את הבעיה.

לודמילה חלד: מי שמכור כבר להירואין וגם לקוקאין, וחייב להשיג כסף בכל מחיר, מסוכן להשאיר אותו בשירות צבאי כי הוא ינצל את השימוש שלו כדי להבריח סמים בכל מיני צורות.

איוב קרא: אני רוצה משירות בתי הסוהר, שיספרו על הקשר בין הצבא לביניכם בהקשר לאנשים שנפלטים מהצבא, או מבקשים להעביר אותם אליכם לתקופת מאסר.

איוב קרא: מה קורה בקונספציה הזאת.

פאבל סיפבק: עד כמה שידוע לי, ממש מקרים בודדים שאנחנו מכירים באסיה, שהאדם נפלט מהצבא וקשור לסמים ומייד עובר אלינו, מקרים בודדים.

פאבל סיפבק: רטרו-אקטיבית אנחנו מאבחנים אסירים שנמצאים אצלנו בעיקר בגיל הצעיר עד גיל 25.

פאבל סיפבק: מדי פעם מגיעים למידע שהוא נפלט מהצבא אבל זה כבר לפני שנים.

פאבל סיפבק: לא בסמוך לשירות הצבאי.

פאבל סיפבק: לכן המקרים האלה בהחלט בודדים.

פאבל סיפבק: רטרו-אקטיבית, קשה לומר כרגע באחוזים, אבל יש לא מעט כאלה שהיו להם לא מעט בעיות בזמן השירות הצבאי, הם נפלטו מהצבא וכנראה המשיכו להשתמש והתדרדרו להתמכרות.

פאבל סיפבק: לכן העניין של האיבחון בגישה אינדיבידואלית לגבי כל מקרה, יעזור לאבחן בשלב ראשון, כי הם זקוקים להתערבות, וההתערבות יכולה להיות שונה, וזה נושא לדיון בנפרד.

פאבל סיפבק: איך ואיזה תכניות אולי להקים, ולתת להם טיפול פרבנטיבי, לא ממש גמילה, אבל למנוע התדרדרות.

פאבל סיפבק: לדעתי יש כאן מה לעשות.

פאבל סיפבק: גם עם החיילים בצבא, לתת להם הזדמנות ליצור דינמיקה שחייל יהיה מעוניין להגיע לתכנית פרבנטיבית מיידית, שיהיה מעוניין להמשיך בשירות סדיר, שיידע שהשימוש הראשון עדיין משאיר לו פתח להמשיך בשירות סדיר, בתנאי שהוא יצטרף לתכנית טיפולית, לא נקרא לזה גמילה, אולי עדיין הוא לא מכור.

פאבל סיפבק: שיהיה במעקב יותר אינטנסיבי, ולא פעם בחצי שנה בדיקת שתן , אלא פעם בחודש, במשך חצי שנה.

פאבל סיפבק: ואם הוא יהיה בסדר, לתת לו צ'אנס.

פאבל סיפבק: אם שוב פעם הוא נתפס בשימוש סמים, אין לו מה לחפש כאן, אין מה להשאיר אותו בצבא.

פאבל סיפבק: אבל בהחלט לעשות שיטה מודולרית לכל אחד.

פאבל סיפבק: אחרת הם באים אלינו, אחרי שנה שנתיים שלוש, אחרי שהוא נפלט מהצבא ואף אחד לא טיפל בו, הוא מתדרדר.

חיים מהל: אני רוצה לחלוק עליך.

חיים מהל: זו גישה טיפולית.

חיים מהל: יש פה מסר מאוד אמביוולנטי.

חיים מהל: אם אתה עוד לא מכור, אתה משתמש, ונשאיר אותך בצבא ונטפל בך, השוליים מתחילים להתרחב.

חיים מהל: מחלחל בו מסר שאפשר להשתמש.

חיים מהל: אסור לנו להעביר מסר כזה.

איוב קרא: אז מה צריך לעשות?

חיים מהל: כל מי שמשתמש בצבא, לא צריך להיות בצבא.

חיים מהל: נקודה.

חיים מהל: זה צבא, לא גן ילדים.

נחמן ארנרייך: אני אחראי קשרי קהילה-צבא ב"רטורנו".

נחמן ארנרייך: משוחרר מהצבא כסגן אלוף במילואים, מזה שנה עובד מול הצבא.

נחמן ארנרייך: זה התחיל עם קשרים אישיים, עקב הרקורד הצבאי שלי, וזה נכנס לאיזשהו מסלול.

נחמן ארנרייך: אז יש מסלול אחד של הגיוס של החבר'ה מלש"בים, שזה כבר נכנס לרוטינה עם הנהלים, עם מינהל גיוס.

נחמן ארנרייך: זה בסדר גמור, עובד יפה מאוד עם המלצות וכו'.

נחמן ארנרייך: הנושא הנוסף שאני מטפל בו, היום הוא נושא פרטני מאוד.

נחמן ארנרייך: ברטורנו לצורך העניין, יש שלושה חיילים שנתפסו רגע לפני שנכנסו לבית סוהר.

נחמן ארנרייך: הוצאנו אותם משם, כרגע עם פרופיל 24, מה שהיה פעם פרופיל 21, עבודה עם אלוף משנה חיים פלוגר, הצבא נותן להם 24, הם באים לטיפול לא כחיילים כרגע, ועכשיו הם במסלול של החזרה לצבא של החבר'ה האלה.

נחמן ארנרייך: לכן אני חושב שלו רק בהיבט הזה, של לתת לו אפשרות לבוא ולהודות, כן צריך למצוא את הדרך ואת המסלול, כמובן עם אנשי המקצוע לאפשר לחיילים כחיילים לבוא ושהיה להם מסלול טיפולי כזה או אחר, ואפשר לעשות את זה.

איוב קרא: כמה חיילים הגיעו אליכם בשנה הזאת?

חיים מהל: יש הבדל בין מי שמבקש עזרה, יכול להיות שהמצוקה שלו היא מעבר לסמים - מתחת לסמים יש גם דברים אחרים - לבין מי שמכור, משתמש כבד, הסיכוי להצליח איתו 20%-25%, ואתה לוקח אותו, מטפל בו בחזרה בצבא, והוא יגרור איתו עוד 5, עוד 6, 8.

נחמן ארנרייך: אני לא נכנס עכשיו לפרמטר השימוש – כבד, ואני לא רוצה לפרמט את החיילים האלה, מי משתמש כבד, או פחות כבד.

נחמן ארנרייך: תהיה ועדה או אנשי מקצוע לעשות מסלול כזה.

חיים מהל: אני חולק על המסלול.

חיים מהל: אני בעד שהוא ייצא מהצבא, יקבל את הטיפולים הפסיכיאטריים כאזרח.

נחמן ארנרייך: רציתי להביא לפה איש מצ"ח לשעבר, כרגע הוא מדריך אצלנו, שטוען ואומר שעשרות חיילים נשארים בצבא, עם כל המשמעויות של זה כי הם מפחדים להודות, והצבא אחר כך משלם בריבית דריבית.

איוב קרא: למשל אם חייל הודה, מה לדעתך צריך להיות ההליך?

נחמן ארנרייך: אני חושב שצריכה להיות ועדה מסויימת שתהיה מורכבת מאנשי מקצוע, ותוכל לתת לחייל תחושה שיש סיכוי, אופציה כמו שאמר נציג שב"ס, או גמילה או אמבולטורי, איזשהו סוג של טיפול כדי שאפשר יהיה לחזור, והוא יהיה אחר כך חייל מצויין.

נחמן ארנרייך: כולנו נרוויח, מה שהיום לא קיים.

נתי בר נתן: למה זה צריך להיות במסגרת הפרוייקט?

קריאה: כי הוא לא יודה.

נחמן ארנרייך: אני גם לא מבין מה ההבדל בין חייל שהתחיל להשתמש בגלל הצבא, לבין חייל שקיבל מחלה, או נהיה נכה פיזי.

נחמן ארנרייך: מה ההבדל?

חיים מהל: גם אדם שלוקה במחלת לב או בסרטן, לא נשאר בצבא.

נחמן ארנרייך: אז משרד הביטחון מטפל בו.

נחמן ארנרייך: מישהו מטפל בו.

חיים מהל: מדברים על זה שאדם שעובר על החוקים בצורה קשה, ובעצם הוא חולה, כי מחלת ההתמכרות היא מחלה, עם סיכון ליפול מחדש.

חיים מהל: אתה לא יכול לקחת אדם כזה ולשתול אותו מחדש בצבא, כי אולי הוא יצליח.

חיים מהל: ואני מאוד רוצה שהוא יצליח, ושיצליח במסלול האזרחי.

נחמן ארנרייך: אם הוא עבר טיפול שלם ויכול להתגייס לצבא ולהיות לוחם בעוקץ, בצנחנים, בכל מקום, למה חייל שמעד מכל מיני סיבות, אחרי טיפול אתה לא מאמין בו?

איוב קרא: אני רוצה לשאול את סגן אלוף נתי, כמה מתוך החיילים הללו הם חיילים קרביים?

איוב קרא: אם היית מפלח לקרביים ולקל"בים, מה היחס?

נתי בר נתן: השאלה של השימוש לרעה בסמים, היא שאלה בין השאר של נגישות.

איוב קרא: האם יש עלייה בשימוש בסמים ביחידות קרביות?

נתי בר נתן: אני לא יודע להצביע על זה באופן מובהק.

נתי בר נתן: יש לוחמים שמשתמשים בסמים, אבל אני לא חושב שבאחוז בולט שונה הדבר.

איוב קרא: האם יש עלייה לעומת העבר?

נתי בר נתן: יש עלייה, אבל כמו שאתה רואה את העלייה בין 2002 ל-2003 של ארבעה אחוזים במשתמשים בסמים, אני מעריך שפחות או יותר זה היחס בקרב הלוחמים.

נתי בר נתן: אני מדבר רק על אלה שאנחנו תופסים.

נתי בר נתן: בהקשר של מה באמת קיים, ומה הפער בין מה שאנחנו תופסים לבין המציאות בפועל, קשה לבוא ולהגיד איפה זה בולט יותר.

נתי בר נתן: האם זה בולט יותר בקרב הלוחמים, או בקרב אלה שמצויים ביחידות עורפיות.

איתן סלע: אני מנהל קהילות טיפוליות.

איתן סלע: במסגרת מילואים, אני רב סרן בקצין בריאות נפש בכיר בפיקוד דרום.

איתן סלע: אני חושב שמדיניות נוקשה של הצבא שמביאה לסילוק חיילים כאלו מהצבא באופן טוטלי, תביא כמו שאומר נחמן בין השורות, להסתרה של התופעה, משום שרוב האנשים, לא רוב, חלק מהאנשים רוצים להמשיך את השירות שלהם, ורוצים לסיים אותו בהצלחה, משום שהם מבינים שזה חלק מציפיות ונורמות חברתיות.

איתן סלע: אני חושב שאת הנושא הזה אסור לקטוע, וצריכים לסייע.

איתן סלע: צריכה להיות מדיניות דינפרנציאלית.

איתן סלע: צריך לבדוק גם את הנושא של טרום גיוס, מי עושה אותו ואיך עושים אותו.

איתן סלע: השאלה היא כמה אנשים בטרום הגיוס לא מגוייסים בגלל בעיות סמים.

איתן סלע: אני יודע שלפני שבועיים ביקשו ממני באופן מיוחד לבוא לאוגדה ולמיין כמה אנשים.

איתן סלע: מתוך 24 איש שראיתי, 15 היו עם בעיות סמים ועשו מילואים במשך שנים, עד לפעם האחרונה, כי רצו לקחת אותם לעזה.

איתן סלע: כל זמן שהיה בסדר והם שירתו, לא הפריע למפקד.

איתן סלע: כשהיה החומר איתם זה היה בסדר.

איתן סלע: לכן בנושא הזה אולי מערכות פתוחות ששם חיילים יוצאים ונכנסים, אני חושב שהסמים והתנועה של הסמים היא יותר אפשרית.

איתן סלע: אני זוכר שפעם עשיתי מילואים בבה"ד 6, ומפקד הבסיס התחנן שאני לא אחשוף חיילת שהשתמשה בסמים בפועל מסיבות מאוד מוזרות, לא אכנס אליהן עכשיו.

איתן סלע: התחלתי לבדוק את התופעה הזאת שם במסגרת של אותם מילואים, ובאמת יש שם תופעה די נפוצה.

איתן סלע: אני מתאר לעצמי שלא רק בבסיס הזה, גם בבסיסים אחרים שם.

איתן סלע: אני לא מדבר על היקפים, כי אין לי מושג, לא עשיתי מחקר.

איתן סלע: אבל התחושה היתה שזה דבר קיים, מצוי, ידוע, וכולם יודעים שהוא קיים.

איתן סלע: במסגרת הקהילות הטיפוליות שלנו, בשלוש השנים האחרונות, היו שלושה מקרים בלבד.

איתן סלע: שניים עדיין נמצאים, שניים שוחררו במהלך שירותם בקהילה, ואחד עדיין נחשב כחייל.

איתן סלע: אגב, אין לי מושג מה יקרה אם הוא יפצע, מי אחראי עליו.

איתן סלע: יש בעיה עם ביטוח לאומי כל זמן שהם חיילים.

איתן סלע: יש לנו בעיה מהבחינה הזאת.

איתן סלע: אני חושב שכאן צריכים לתת את הדעת.

חיים מהל: אני קיבלתי את האנשים, אני מכיר את הצבא, הייתי צנחן, קצין רפואה.

חיים מהל: אני מתנדב במילואים הרבה שנים.

חיים מהל: אני מכיר את המערכת הצבאית.

חיים מהל: אף גורם במערכת הצבאית לא היה איתי בקשר, לא התעניין, לא שאל.

חיים מהל: הפעם היחידה שהלכתי עם אחד החיילים שבא אלינו לבית הדין הצבאי בחיפה היה, כאשר הוא היה בתהליך משפטי ונתתי עדות לגבי מצבו.

חיים מהל: זה היה אדם שהיה בקבע, היה חובש בגבול לבנון, וגנב פטידין ומורפין, היה חובש בכיר.

חיים מהל: אבל המערכת לא מתעניינת, היא זורקת וזהו.

חיים מהל: לא מעניין אותה.

חיים מהל: איש קשר, מישהו.

חיים מהל: איזשהו קצין שבודק, ואחר כך נותן למערכת הצבאית משוב לגבי ההתפתחות בטיפול, ואם הוא לא מתקדם בטיפול, שיכניסו לו את כל הצינור.

חיים מהל: שישפטו אותו.

חיים מהל: כשאתה משתמש בהירואין הגזר הוא לא גוזר, ואנחנו רואים שאנשים הולכים למאסר אחרי מאסר, והם ממשיכים עם זה.

איתן סלע: אם הייתי חושב כך, מזמן הייתי עוזב את התחום, לא הייתי מטפל בהם.

נחמן ארנריך: ישנם לוחמים שעברו טיפול, והיום הם לוחמים מצויינים.

איתן סלע: צריכים לבדוק את הנושא יותר לעומק.

איוב קרא: כמה חיילים גמרו טיפול וחזרו למערכת?

נחמן ארנרייך: עכשיו 6 חיילים מתגייסים, הם בני 18, גמרו ברטורנו.

נחמן ארנרייך: אם הוא אומר שמי שמשת

נחמן ארנרייך: מש לא יכול יותר להיות חייל, אז מה ההבדל?

נחמן ארנרייך: לטעמי זו תפיסה מוטעית.

נתי בר נתן: בהתייחס למה שנאמר לגבי המיון הטרום צבאי, אני מפריד בין שירות המילואים לשירות הסדיר.

נתי בר נתן: המערכת מגייסת אנשים שהשתמשו בגילאי 16, אפילו כאלה שנפתחו להם תיקים פליליים משטרתיים.

נתי בר נתן: מדובר ביחידת מצ"ח, רק בעקבות החלטת שרים בשנת 2000, אם אני זוכר נכון, מקבלים את המידע, אסור לנו לעשות איתו שום דבר אופרטיבי, פשוט שיהיה במאגר שלנו.

נתי בר נתן: זה בשיטת המיון הצה"לי שבוודאי מוכרת לך, שיטת הניקוד בהתבסס על המרשם הפלילי.

נתי בר נתן: אנשים שהשתמשו בסמים מתגייסים לצבא, זאת אומרת שכנראה שיש איזשהו מאגר של אנשים שהצבא מראש אומר, או.

נתי בר נתן: קיי.

נתי בר נתן: אני נותן להם.

נתי בר נתן: יותר מזה, גם כאשר הם עוברים את הסיווג הביטחוני, כמו אותן יחידות שציינת, עוקץ, דובדבן ולא משנה מה, לא בהכרח נפסל להם הסיווג הביטחוני.

נתי בר נתן: ויותר מזה, את המידע הזה אסור לביטחון שדה להעביר אלינו.

נתי בר נתן: זאת אומרת, ניתן צ'אנס.

נתי בר נתן: בסוף אם מישהו במהלך השירות הצבאי ניצל לרעה ועשה - - -

נחמן ארנריך: זה לא אותו אחד.

נחמן ארנריך: יש לכם סטטיסטיקה מי אלה שהשתמשו ושהם חזרו כחיילים?

נחמן ארנריך: הרי רוב אלה שהשתמשו ונהיו נקיים, עכשיו הם לוחמים, הם לא אלה שאתם תופסים.

נתי בר נתן: מי שעשה את אותה מעידה חד-פעמית שדיברת עליה בגיל 16-17, מתגייס וסיים את השירות שלו , אז אין איתו בעיה.

נחמן ארנריך: למה אם הוא עשה את המעידה בגיל 19 אין לו צ'אנס?

נתי בר נתן: אף אחד לא אמר שאין לו את הצ'אנס.

נחמן ארנריך: עובדה, הצבא זורק אותו החוצה.

נתי בר נתן: הפיתוי הוא מאוד קשה, אבל בסוף הוא עבר עבירה פלילית ואנחנו חייבים גם לאכוף את החוק במדינת ישראל.

נחמן ארנריך: אנחנו טוענים שמי שמשתמש בסם זה לא עניין פלילי רק, זה גם עניין של משהו שעבר עליו, וזה דבר שהוא בר טיפול.

נחמן ארנריך: אם לא היינו מאמינים בזה, אז לא היינו עוסקים בזה.

נחמן ארנריך: אם הוא בר טיפול, אז בואו נטפל בו באותם מקרים שאנשי המקצוע יחליטו, בוא נטפל בו וניתן לו להמשיך לרוץ.

איתן סיור: היו אצלי בסיור בהרצאה באילנות, חבר'ה מהשב"כ שעוסקים בגיוס של משרתים בשב"כ.

איתן סיור: הם שאלו אותי: תגיד מה כדאי לעשות עם אנשים שכותבים בשאלון שהשתמשו בסמים, לגייס או לא לגייס?

איתן סיור: ומסתבר, מה היקף התופעה?

איתן סיור: הם אמרו תשמע, אם לא נגייס לא יהיה את מה לגייס.

איתן סיור: הייתי המום כאשר שמעתי את זה.

איתן סיור: אני אומר שאם צה"ל לא יקח בחשבון את העובדה שמדובר בתפוצה מאוד גדולה של שימוש בסמים ויתרגם את זה מבחינת חקיקה, ומבחינת קשר עם גורם טיפולי ומבחינת הקצאת כוח אדם למיון ואיבחון, הדבר הספציפי הזה מצריך מעקב אחרי אנשים שנמצאים בתוך מערכת טיפולית, והקמת ועדה מבחינת חזרתם לשירות, אני חושב שבצה"ל איחרו את הרכבת, וכדאי לעשות את זה עכשיו כי התופעה הולכת ונפוצה.

איוב קרא: אתה מתכוון שמועמדים לגיוס יעברו אבחנה?

איתן סלע: הם צריכים לעבור בדיקות שתן באופן סוחף.

איתן סלע: אנחנו מדברים על אנשים שכבר גוייסו ונתפסו.

איוב קרא: זאת אומרת שעליהם ללכת לוועדה מיוחדת שתבחן - - -

איתן סלע: אני חושב שהצבא צריך להקצות אדם שמקצועו יהיה מתחומי הטיפול, ויכיר את המצע הצבאי, ויידע לאבחן, ותהיה ועדה שתבחן, ואחרי טיפול אצל חלק מהאנשים שהוחלט להפנות אותם לטיפול, אם להחזיר או לא, תהיה חקיקה או תקנות לגבי הנושא.

איתן סלע: אני חושב שועדה פסיכיאטרית לא תמיד מיומנת בנושא.

חיים מהל: הייתי עשר שנים פסיכיאטר בלשכת גיוס, במסגרת השירות הצבאי.

חיים מהל: מיינתי אנשים והיה הבדל בין מי שבא בגיל 17, והסתבר לי שהוא השתמש אי פעם בגראס, לבין מי שבא ואתה מגלה ויש לך את הכלים לגלות, שהוא משתמש יותר כבד, בדרך כלל אחר כך גם הוא לא רוצה להתגייס.

חיים מהל: או שהוא רוצה להשתחרר כמו במילואים.

חיים מהל: מדובר במעט מאוד אנשים שהם גם משתמשים כבדים, וגם רוצים להיות בצבא.

חיים מהל: בניגוד לעמדתו של חיים, כמה שתהיה נוקשות יותר גדולה, כך הנושא הזה יירד מתחת לשטח, וזה יכרסם באושיות של הצבא.

חיים מהל: חלק מהאנשים, אמנם חיים מדבר על חלק קיצוני של אנשים שמשתמשים ולא רוצים לשרת, הם נחשפים מייד, הם חושפים את עצמם, אין להם בעיה עם זה.

חיים מהל: הם מדברים בשפה אחרת.

חיים מהל: אני מדבר על אלה שיש להם רצון עז, ראיתי הרבה כאלה.

חיים מהל: לגבי אלה, אם אנחנו נהיה מאוד נוקשים ומאוד פשוטים, ולא תהיה דיפרנציאציה, נפסיד אותם, וזה יגרום להפצה הרבה יותר גדולה והגדלה של מעגל המשתמשים.

רחל נויבאור: לגבי ההתייחסות שלך, אני חושבת שצריך להבחין בין אנשים שהספיקו להגיע עוד לפני הצבא למוסד של גמילה, לבין אנשים שאתה הזכרת קודם שיש להם תיק עם תביעה שנתפסו פעם אחת משתמשים וההורים הוזמנו, והיה קצין מבחן, והילד לא חוזר, אז האוכלוסייה הזאת שנכנסה פנימה לנושא, ובאמת כאן אני רואה שיש מקום לשאול את השאלה האם לגייס ולו רק בשביל כל שאר בני הנוער, כי יש לזה מימד הרתעתי.

רחל נויבאור: אם אתה שומע שאדם בוגר רטורנו, אין בעיה שיתגייס לצבא.

רחל נויבאור: חלק גדול מהילדים שהיו בתוך המעמד של לחשוב האם להשתמש או לא, נעזור להם להחליט כן להשתמש.

רחל נויבאור: ילדים מאוד פוחדים שהקריירה הצבאית שלהם תתקלקל, או שלא יגייסו אותם.

רחל נויבאור: ואחד הדברים שמפחידים עדיין, ואין כבר הרבה כאלה, זה מה יקרה לי אם הצבא יידע על זה שהשתמשתי.

רחל נויבאור: מאוד צריך להבחין בין אנשים שהיו זקוקים לגמילה, לכפר גמילה בהיותם נערים, ובין האנשים שהיו במסיבה ובמקרה הם נתפסו, והיה להם תיק שמוגדר כתיק אי תביעה והם שיפרו דרכיהם, אותם אני רואה כעדיין נקיים.

נחמן ארנריך: דווקא את אלה הצבא מגייס.

חיים מהל: הוא מגייס בודדים.

חיים מהל: מדברים על מדיניות.

רחל נויבאור: אני מאוד מעריכה את האמון שלך שיש באנשים האלה, אבל אני אומרת שכל הנוער יודע את המחיר.

רחל נויבאור: אני חושבת שהכפר שלך מייצג אוכלוסייה דתית, נכון.

נחמן ארנרייך: לאו דווקא.

רחל נויבאור: אני יודע שלאו דווקא, אבל הרבה באוכלוסייה דתית.

רחל נויבאור: רוב האנשים בכל אופן באים מהמסגרת הדתית.

נחמן ארנריך: אין לזה שום קשר.

איוב קרא: הייתי שם, זה לא רק דתי.

רחל נויבאור: אני רוצה לדבר על מימד אחר - על מימד ערכי.

רחל נויבאור: אני לא יודעת אם זה כל כך קשור, כי אני רואה שהדיון היום קשור לגמילה, אבל אף פעם לא הזדמן לי להגיד משהו על העניין של הצבא.

רחל נויבאור: מה שהם עושים יפה גם עם בני נוער, שהם מזמינים אותם לכפר שלהם על מנת להראות מה קורה אם אנשים נכנסים לעולם הזה, ואיך יוצאים מזה וכו'.

רחל נויבאור: גם כאשר מזמינים חיילים, אני חושבת שזה לא מספיק.

רחל נויבאור: לא מספיק רק לטפל בצבא בעניין הזה של ראו את הרע, אלא לחזק את הצד הערכי.

רחל נויבאור: אני לא הייתי בצבא קצינה, מה שאני כן חושבת, שאם האדם המשמעותי לחייל, ודווקא המפקד הקרוב אליו וכו', האנשים האלה צריכים לעבור בזמן שהם לומדים להיות מפקדי כיתות, או מפדים זוטרים, הרבה מאוד איך לעבוד על העניין הערכי עם החיילים, כולם כבר שמעו במערכת החינוך, הם קיבלו את ההרצאות מה עושים הסמים.

רחל נויבאור: הם מביאים אותם עוד פעם לכל כפר גמילה, ונותנים להם עוד פעם את אותה הרצאה, זה דז'ה-וו, הם כבר היו שם.

נחמן ארנריך: אמרתי במפורש, לא מדברים על נוער בסמים ולא על כלום.

נחמן ארנריך: אני יכול להקריא לך את יום העיון של צה"ל, דווקא את אותם כלים להתמודד למה מגיעים לזה, ולא למה זה מזיק.

נחמן ארנריך: זה מזיק, אנחנו כולנו יודעים.

רחל נויבאור: למה מגיעים לזה, כבר במשרד החינוך – אתה נכנסת לנושא היום, אני עוסקת בו הרבה שנים, ואני עוד זוכרת אפילו איך הכפר שלך הוקם.

רחל נויבאור: אני אומרת לך, שהנושא של המניעה שאתה קורא לה שיניונית נעשית כבר במסגרת מוסדות החינוך.

רחל נויבאור: הרבה מאוד סדנאות נעשות במשרד החינוך שמסבירים איך אנשים מגיעים במצבי לחץ, לא החידוש שלכם.

רחל נויבאור: מה שאני כן אומרת, זה כשאנשים מגיעים לצבא אי אפשר לתת להם עוד מאותו דבר.

רחל נויבאור: צריך לנצל אולי את הדבר החדש שיש להם, זה המפקד הצעיר שעומד מולם.

רחל נויבאור: לתת לו הכשרה מאוד רצינית שהוא גם יתקוף את הנושא הזה.

רחל נויבאור: הוא הופך להיות דמות ערכית בכל מה שנוגע לערכי המדינה, דמות ערכית בכל מה שנוגע לעניין הפיזי, העניין האתלטי, העניין המקצועי, שגם הוא באותה מידה יהיה דמות מפתח ערכית בנושא הזה.

רחל נויבאור: וזה שווה יותר מאשר להביא אותם לכל מיני מומחים, כמוני כמוך.

נתי בר נתן: כך הצבא תופס את זה.

נתי בר נתן: הוא רואה במפקד למעשה בפן המניעתי את הדמות, כי הוא לצורך העניין האבא של החיילים.

נתי בר נתן: הם מקבלים הרצאות גם בקורסים הפיקודיים ברמות השונות.

נתי בר נתן: אף פעם כנראה זה לא מספיק, משתדלים גם אנחנו, גם חיל חינוך, מכל זווית לנסות ולתקוף את העניין.

נתי בר נתן: בהחלט המפקד הוא אחת הכתובות המרכזיות.

רחל נויבאור: אין לי מושג על הדברים, אבל כפי שאני מקבלת, אני שומעת מכל מיני אנשים שמתקשרים, אני עומדת מול החיילים שלי, מה עשית לנו אז, ספרי.

רחל נויבאור: אני לא מרגישה שהם מקבלים מספיק הכשרה.

איתן סלע: פיתחתי ערכה למ"פ, רציתי רק לתת את זה, לא רוצה את זה אפילו.

איתן סלע: עשינו ברמת הגולן פיילוט של העניין הזה ביחידת שיריון, הלך מעולה, איכשהו זה התמסמס.

איוב קרא: אני רוצה לסכם את הדיון.

איוב קרא: כוועדה אנחנו מודאגים מהתופעה של עליית השימוש והסחר בסמים בתוך הצבא, בתוך צה"ל.

איוב קרא: המגמה של קליטת חיילים מהמערכת הצבאית, בעקבות הגילויים של השימוש בסמים, או הסחר בסמים, אנחנו פונים קודם כל למערכת הצבאית וגם למשרד החינוך, להגביר את נושא ההסברה בתיכון ובחטיבת הביניים.

איוב קרא: מאוד חשוב לנו להגביר את נושא ההסברה בסוגייה הזאת, כי לדעתי זה נושא מרכזי כדי למזער את הנזקים.

איוב קרא: אנחנו פונים לשלטונות הצבא לסייע לאותם גורמים שמעוניינים בהמשך שירות בצה"ל, להביא למצב שיוכלו לקבל גיבוי מהצבא לתכנית טיפול אישית, לאלה לפחות שרוצים ורואים בצה"ל מקום שהם רוצים לסיים בו כחוק את שירותם הצבאי.

איוב קרא: למצוא תכנית שתאפשר להם לעשות את זה, אני מדבר על אלה שמעוניינים מאוד לסיים את שירותם הצבאי, צריך לבדוק פרטנית - יש למצוא דרך לאפשר להם תכנית טיפולית כדי שלא ייזרקו לרחוב, ואז כל החברה תשלם את המחיר קשה יותר.

איוב קרא: זה שאתה פולט, פתרת בעיה לגוף, אבל לא פתרת בעיה למערכת בכלל.

איוב קרא: הוועדה פונה למרכזי הגמילה עד לאותה ישיבה, ומבקשת להכין רעיונות למיזעור התופעה הזאת.

איוב קרא: אנחנו נזמין את אותם מרכזים שמטפלים במכורים, שיתנו לנו תכניות שלדעתם יכולות להתאים לצבא כדי שנוכל להציל כמה שיותר אנשים מהתדרדרות.

איוב קרא: אני מסכים לגישה שצריך לעשות משהו שלא יקלקל אחרים, על זה אין ויכוח.

איוב קרא: אבל אני לא רוצה למנוע את האפשרות ממנו שיאמר אני משרת את המדינה, סיימתי את השירות הצבאי, את המסר אל תיקח ממנו.

איוב קרא: זה יכול להביא בהמשך אולי נזק גדול יותר לחברה בכלל, את זה אנחנו רוצים למנוע.

איוב קרא: צריך למצוא את הדרך כיצד נוכל למנוע מכמה שיותר אנשים ללכת לצד הזה, אלא בכל זאת להביא אותם גם אם זה עולה לפעמים, אין מה לעשות.

איוב קרא: יש כאלה שמחזיקים בבטן בעיות קשות, לאו דווקא בראש, וכתוצאה מזה נפלטים ואנחנו צריכים לסייע להם.

רני רוס: אני עובד בעמותת אפש"ר, שמפעילה את המרכזים לטיפול בנפגעי אלכוהול.

רני רוס: התייחסתי בעיקר לשירות סדיר, יש אנשים שמגיעים לטיפול, או מילואינקים שמבקשים מאיתנו פטורים בעקבות זה שהם אלוכוהוליסטים, התפתחות המחלה של אלכוהוליזם לוקחת יותר זמן מאשר בתחום הסמים, ולכן הגילאים הם בדרך כלל מבוגרים.

איוב קרא: היית פעם מ"פ של "נערי רפול".

איוב קרא: היו מגיעים אליי מכל מחזור 300-400 בפלוגה, והם היו מעל התקן.

איוב קרא: הם היו קרימינליים, או אנשים בעייתיים מבחינת נפש וכו', ובעצם החזקנו אותם.

איוב קרא: בסופו של דבר הילדים האלה נתנו רק מה שיכלו.

איוב קרא: חלק מהם השתלב יפה במערכת.

איוב קרא: אז ראו בפרוייקט הזה מפעל חינוכי.

איוב קרא: פעם לפני שרפול התחיל עם המפעל הזה, היו פשוט משתחררים ונזרקים.

איוב קרא: מגיעים ללשכת גיוס ישר משוחררים, ורפול החליט לקחת אותם, הקימו בתי ספר ומתקנים לטובתם, הם תרמו כל מה שיכלו, כמו: עוזר טבח, עוזר אפסנאי.

איוב קרא: כך הצילו הרבה נפשות.

איוב קרא: יש לי חייל שעד היום אני מטפל בו.

איוב קרא: בשבילי הוא כמו אח.

איוב קרא: אפילו לא שפטתי אותו פעם אחת, ילד טוב.

איוב קרא: הצלת נפש, הצלת עולם ומלואו.

איוב קרא: כך צריך לראות את הדברים.

איוב קרא: תודה רבה לכל המשתתפים בישיבה.