ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 52, 2003-07-21 10:00

ניסן סלומינסקי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: ישנם בקשות של חברי כנסת לדיון מהיר בנושא.

ניסן סלומינסקי: אנו ניתן קודם כל לחה"כ אבשלום וילן לדבר.

אבשלום וילן: התברר כי בירושלים גובים סכוםמסוים מראש עבור צריכת מים שעדיין לא נצרכה.

אבשלום וילן: אני חשבתי כי זהו דבר תקדימי ומאוד בעייתי.

אבשלום וילן: זה כמו לשלם מראש עבור חשמל שלא נצרך.

אבשלום וילן: אני בדקתי את חוק המים ומצאתי כי זה דבר אסור.

אבשלום וילן: אני פניתי גם ללשכה המשפטית בכנסת כדי לקבל את דעתה בנושא ואיני יודע אם הם כבר הגישו את חוות הדעת או לא.

ניסן סלומינסקי: אנה עדיין לא הגישה את חוות דעתה.

אבשלום וילן: סמנכ"ל החברה היה שנים רבות סמנכ"ל אגף תקציבים, ששם יש אנשים מאוד יצירתיים.

אבשלום וילן: גם בנושא הזה ישנה איזושהי יצירתיות, אך השאלה היא אם היא במקומה או לא.

חמי דורון: לגבות כסף מראש על מצרך שלא נצרך, זה דבר שלא יעלה על הדעת לא רק מהבחינה החוקית, שאין לי צל של ספק שזה לא עולה בקנה אחד עם הוראות החוק, אלא גם מהבחינה ההגיונית והציבורית.

חמי דורון: תגובת החברה , כפי שהתפרסמה בעיתון, היתה כי היא מקטינה את האשראי שהיא נותנת לציבור צרכני המים.

חמי דורון: הטענה הזו מבחינה מתמטית היא אינה נכונה.

חמי דורון: מה פירוש מקטינה אתהאשראי?

חמי דורון: מה קורה במצב בו האדם באותו חודש לא צרך בכלל מים כי הוא היה בחופש, אבל חייבו אותו מראש על צריכת המים, ויזכו אותו על כך בעתיד.

חמי דורון: כך לא רק שקיצצו לו את האשראי כביכול, אלא הוא גם תרם לחברה וסבסד אותה.

חמי דורון: אני מניח שחברת הגיחון הוקמה על בסיס ההנחיות החדשות של הממשלה ליצירת מצב של משק מים סגור, כדי להחזיחק את כל נושא המים.

חמי דורון: נדמה לי שחברת "מניב" בראשון לציון הוקמה לפני החברה הזו.

חמי דורון: אני קראתי את ההסכמים בין הממשלה לבין העירייה וטבין העירייה לבין "מניב", ומצאתי כי בשום מקום לא מתירים לקחת שקל אחד מראש.

חמי דורון: גם החברה הזו הוקמה על פי אותו הסכם עם הממשלה, לפני שנכנסה הוראת החוק בענין, והיא איננה לוקחת כסף עבור מצרך מראש.

חמי דורון: האם את המשכורות אתם גם משלמים מראש?

חמי דורון: זה מזכיר לי את מה שהתפרסם אתמול בעיתון לגבי הרשויות המקומיות.

חמי דורון: הרשויות המרקומיות החליטו כי על כסף שחייבים להם הם יגבו 0.75% ריבית, אבל את הכסף שהם צריכים להבחזיר הם יחזירו לפי 0.5% ריבית.

חמי דורון: זה גם דבר שלא יעלה על הדעת, ואם נצטרך להגיש על כך בג"צ, אנחנו נגיש על כך בג"צ.

חמי דורון: הרשויות המקומיות מנסות להוציא כספים מן הגורן ומן היקב, במקום להתייעל וכך לחסוך כסף, הם מגלגלים את העלויות ואת התקורות על התושבים, בלי לעשות חשבון לעצמם.

חמי דורון: הדבר הזה חייב להיפסק.

חמי דורון: אני חושב כי ועדת הפנים צריכה היום לקחת את הנושא הזה כדגל, ולטפל בנושא של השלטון המוניציפלי על כל אורגניו, בייחוד לאור התוכנית הכלכלית.

איתן כבל: לא ידעתי שחברת הגיחון היא גם חברת אשראי.

איתן כבל: היא פועלת על פי כללי הבנקאות, ולא על פי כללי המים.

איתן כבל: אני לא ידעתי כי יום ההולדת שלי כבר היה.

איתן כבל: אני נולדתי ב-23.08.59, ואני מבי9ן כי אני פספסתי את יום ההולדת שלי, כי יצאה הודעה לציבור בדרישה לתשלום אגרת תיעול, בה כתוב כי על פי סעיף 3 לחוק עזר לירושלים, החלטת מועצת עיריית מספר 260697 מיום 23.08.2003.

איתן כבל: יכול להיות שנרדמתי והתעוררתי אל תוך שנה אחרת.

איתן כבל: בגיל שני אני רוצה לעכב את יום ההולת שלי, אך אתם דוחפים אותי בכח אל הגיל שלי.

איתן כבל: המסמך הזה יותר מכל דבר אחר מצביע על הזלזול, בייחוד שמצויין מספר החלטה ותאריך.

איתן כבל: זה מצביע על אופן ההתנהלות וההתייחסות כלפי הציבור.

ניסן סלומינסקי: מאחר וגם אני ממבקשי הדיון המהיר, אני רוצה להוסיף לדברים ולומר כי חברת הגיחון עלתה על שולחננו כבר פעם שנייה, ולצערי לא לחיוב.

ניסן סלומינסקי: פעם אחת דנו בעיכוב של העברת הכספים כתוצאה מחריגות בשכר.

ניסן סלומינסקי: בתשלום שכר לבכירים החברה ידעה לחרוג בשכר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהיא ראתה את פני העתיד והיא התחילה לשם על חשבון הרווחים שיהיו.

ניסן סלומינסקי: בגין זה עכבתי את העברת הכספים בוועדת הכספים, והחברה הופיעה בפנינו והתחייבה כי זה ייפסק.

ניסן סלומינסקי: בהמשך אני רוצה לדעת אם אכן הדברים בוצעו.

ניסן סלומינסקי: יש לי כאן את דו"ח מבקר המדינה המצביע על כך.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני שבו אנו דנים היום, הוא הנושא של גביית תשלום מהתושבים למפרע.

ניסן סלומינסקי: בכל חשבון הם מתחילים לגבות 10% בכל חשבון למפרע, וזה יגדל עד 25%.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שבעוד תקופה מסויימת, כל אחד ישלם גם 25% על חשבון הצריכה שהוא יצרוך.

ניסן סלומינסקי: זה דבר שלא יעלה על הדעת והוא גם מנוגד לחוק.

ניסן סלומינסקי: אנו מעוניינים לשמוע מסמנכ"ל החברה מה האמת, ובהתאם לכך אנו נקבע את ההחלטות שלנו.

דוד עמר: אני מסכים עם כלך מה שאמר חה"כ חמי דורון.

דוד עמר: צריך שתהיה התייעלות שתוביל לחיסכון.

דוד עמר: אני רוצה לקוות ולהאמין שאתה כחבר כנסת בוועדת הפנים של הכנסת תיתן לי כתף כאשר אני אזדקק לעזרה מול הממסד ומול שר הפנים.

חמי דורון: כאשר אתה מדבר על התייעלות אמיתית אני מניח.

דוד עמר: זה נכון שהרשויות המרקומיות החליטו כי על כסף שחייבים להם הם יגבו 0.75% ריבית, אבל את הכסף שהם צריכים להחזיר הם יחזירו לפי 0.5% ריבית.

דוד עמר: אתה יודע כחבר מועצה לשעבר, כמה אתה משלם כאשר אתה הולך לבקש הלוואה מהבנק, וכאשר אתה מפקיד כסף לחיסכון כמה אתה משלם.

חמי דורון: בפקודת מס הכנסה ישנה הדדיות מוחלטת.

חמי דורון: מה שהנישום משלם זה מה שהנישום מקבל.

חמי דורון: עד השנה האחרונה היתה הדדיות בנושא הזה גם ברשויות המקומיות.

חמי דורון: ההחלטה האחרונה היא המצאה חדשה כדי לקמבן את הכסף.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא נערבב נושא בנושא.

דוד עמר: חברי הכנסת צודקים כאשר הם אומרים שאין חלקחת כסף מראש עבור שירות שעוד לא נתת, מים, תברואה, ביוב וכו'.

דוד עמר: כאשר האינפלציה היתה 20% או 22% לחודש, בשנת 1982, ניתנ ה על ידי האוצר אפשרות לגבות מראש חלק מסויים לחברת הגז, החשמל והשלטון המקומי.

דוד עמר: בשנת 1985 יצחק מודעי ז"ל נתן הוראה להפסיק את זה.

דוד עמר: אני בטוח שאכפת לכם כי גם המצב הפיננסי של השלטון המקומי יהיו יציב ואז לא יחפשו כל מיני קומבינות.

דוד עמר: למה אני מתכוון?

דוד עמר: חברת מקורות מספקת לשלטון המקומי מים.

דוד עמר: היא ב-6 לחודש שולחת את החשבון של הצריכה השוטפת של החודש, וב-17 לחודש אנו חייבים לשלם.

גל הרשקוביץ: שוטף פלוס 17.

דוד עמר: אם ב-17 לחודש אתה לא משלם, למחורת סוגרים את הברז.

דוד עמר: הרשות המקומית רק לאחר 60 יום יוצאת לקריאנה ואחר כך היא שולחת את הוראת התשלום.

דוד עמר: עוד לפני שאנחנו מקבלים את הכסף ממקבלי השירות, אנחנו כבר משלמים למקורות חודש מראש.

חמי דורון: אם כך תשלח את המיסוי של המים פעם בחודש.

אבשלום וילן: דוד, כמה אתה משלם למקורות עבור קוב?

ניסן סלומינסקי: הרבה פחות.

דוד עמר: אי אפשר להגיד עלי שאני לא יעיל או לא חסכן.

דוד עמר: כשאני פה אני בזבזן, וכאשר אני בנשר אני קמצן.

דוד עמר: אני דוחף מים מ-550 מטר גובה.

דוד עמר: משק המים בנשר הוא משק סגור.

דוד עמר: מאותו יום שנבחרתי פתחתי חשבון שממנו יש הוצאה רק למים.

דוד עמר: זו החלטה אישית שלי.

דוד עמר: למרות המחירים שעליהם אתם מדברים, אני בגירעון.

אבשלום וילן: מהם המחירים?

שלמה דולברג: הוא קונה ב-2.20 ומוכר ב-4 בממוצע, כאשר יש לו על זה הוצאות עובדים, אנרגיה ותפעול.

דוד עמר: חה"כ חמי דורון הציע קודם כי במקום שנחייב את האזרח לחודשיים, נחייב אותו פעם בחודש.

דוד עמר: האם אתם מבינים מה המשמעות של להוציא חשבונית פעם בחודש?

דוד עמר: אתם יודעים מה זה לעשות קריאה פעם בחודש?

דוד עמר: אתם יודעים מה זה לשלוח הוראת תשלום פעם בחודש ולבצע גבייה, הנהלת חשבונות ודו"ח מאז בסוף שנה?

דוד עמר: מי ישלם את זה.

דוד עמר: גם ככה עקב הבירוקרטיה הזו לא מספיק הפער בין קכישה לבין מכירה.

דוד עמר: איפה הפחת שמקובל בעולם בין 8%-11%.

דוד עמר: על חשבון מי זה?

דוד עמר: אני מסכים עם דברי חברי הכנסת כי אין לגבות מהציבור כסף מראש עבור שירות שהוא לא קיבל, ועל כן אני מבקש מכם לקבוע שמקורות תחייב את השלטון המקומי פעם בחודשיים.

ניסן סלומינסקי: כיוון ששייכו את החשמל לאותה קטגוריה, אני מבקש שתאמר לנו מה קורה בתחום החשמל.

ניסן סלומינסקי: האם אצלכם יש מצב שבו גובים כסף מראש?

יגאל סולימן: היה בסיפור של מחירון חיבורים לבתים מצב שבו התשלום עבור החיבור היה מראש, אך זה בטל במחירון החדש שנכנס לתוקף השבוע.

יגאל סולימן: אני רוצה להתייחס לסוגיה של אשראי ועלויות מימון.

יגאל סולימן: אני רוצה להתייחס לשאלה האם זה לגיטימי או לא, ואיך צריך לעשות זאת מבחינת הרשות.

יגאל סולימן: אני לא כל כך מכיר את חברצ הגיחון, ועל כן אני אתייחס לחברה שהיא בפיקוח.

יגאל סולימן: הדרישה לכיסוי עלויות מימון היא דרישה לגיטימית.

יגאל סולימן: חברה שנותנת שירות ונותנת אשראי גם לצרכנים ומצד שני מקבלת אשראי, יש לה סוגיה של עלויות מול, וצריך לפתור לה את הבעיה הזו.

יגאל סולימן: צריך לעשות זאת תחת בקרת עלויות כדי שדברים בסופו של דבר יהיו כמכלול סגור מול האשראי שהיא מקבלת מכל חברת, ומול האשראי שהיא נותנת.

יגאל סולימן: אצלנו ככה זה מוגדר.

יגאל סולימן: הדרך שהוזכרה פה, היא לא הדרך שהרשות נוקטת בה.

יגאל סולימן: הרשות מעמידה את זה כמכלול סגור.

יגאל סולימן: מצד אחד חברת חשמל מקבלת אשראי לקוחות ויש לה גם צרכנים שלא משלמים ויוצרים אשראי מתמשך וחובות צרכן.

יגאל סולימן: הצד השני של המשוואה הוא שצרכנים מקבלים אשראי.

יגאל סולימן: כאשר אתה משלם את החשבון מנקודת הצריכה כעבור 75 יום יש לך אשראי מסוים.

יגאל סולימן: המאזן שהרשות רואה כמאזן צרכני למול ספק הרשות, הו לקחת את האשראי שהחברה מקבלת מצד אחד, לראות את האשראי שניתן לצרכן מצד שני ולעשות את ההפרשים ביניהם ואותו החברה תקבל במסגרת הון חוזר לקוחות, הכרה באשראי של עלויות מימון.

יגאל סולימן: זה מה שהרשות עושה ותמשיך לעשות לגבי חברת החשמל.

יגאל סולימן: מה היתרון?

יגאל סולימן: ברגע שאתה עושה את זה בדרך הזו, יש לזה היבט ציבורי מאוד משמעותי.

יגאל סולימן: האשראי של הצרכנים מוגדר באמות מידה של חקיקה ברורה.

יגאל סולימן: צרכן עד 75 יום לא חייב לשלם.

יגאל סולימן: מה קורה מהרגע שהוא לא משלם לאחר 75 יום?

יגאל סולימן: מי נושא בעלויות המימון?

יגאל סולימן: האם אני מטיל את זה על כל הצרכנים שלא חטאו ושילמו במועד, או על אותו צרכן ספציפי שהחליט להתעלם מהחשבון וקיבל אשראי מסוים וממשיך לחרוג, ישלם את זה באמצעות ריבית מסוימת?

יגאל סולימן: אנו רואים את הצורך באיזון ועל כן אנו דואגים להבטיח שהנושא הזה יבוקר.

יגאל סולימן: כל תקופת בוחן של שלוש או ארבע שנים, אנו בוחנים את ההיבט הזה, רואים כמה אשראי יש לחבר וכמה אשראי היא נותנת.

יגאל סולימן: היתרון בכך שעושים זאת דרך התעריף בדרך אחרת, היא שהאשראי ניתן לכל הצרכנים.

יגאל סולימן: הוא לא נמצא בחוץ כסטיגמה כאילו משלמים מראש.

יגאל סולימן: לגישתנו, הדרך שהוצגה פה היא לא הדרך הנכונה, אך יחד עם זאת צריך לפתור את בעית האשראי.

שלמה דולברג: מבחינת משרד הפנים, אנחנו מכירים בצורך של הגיחון לצמצם את פער האשראי בין מה שמקורות נותנת, לבין מה שהוא מצליח בפועל לגבות מהצרכנים.

שלמה דולברג: הגיחון אמור לקבל רישיון, כמו שקיבלה החברה בראשון לציון, לעבודה על פי החוק החדש.

שלמה דולברג: זו כבר חברה שעובדת להלכה כמשק סגור כבר כמה שנים, אבל כפיילוט.

שלמה דולברג: בעוד חודש החברה תתחיל לפעול בדיוק לפי הנחיות רגולציה שלנו על פי החוק החדש, ואז המנגנון יבחן את זה יקח בחשבון את פערי האשראי הזה והוא עשוי גם להכניס את זה למחיר, כפי שהדגים זאת קודם נציג רשות החשמל.

שלמה דולברג: אנחנו מכירים בצורך הזה, ואנו חושבים כי זה דבר שצריך להסדיר את זה.

שלמה דולברג: זה נכון שעד הכניסה לעבודה על פי החוק הזה ישנה בעייתיות מסויימת, כפי שאמר חה"כ וילן, כי בהתאם לחוק המים זה צריך להיות מוסדר בתקנות מסודרות, כפי שזה היה לפני 10 שנים והופסק בהוראת השר מודעי.

שלמה דולברג: אנחנו חושבים כי חברת הגיחון צריכה לצמצם את פערי המימון האלה.

שלמה דולברג: אנחנו צריכים לתת לה, כגוף רגולציה, את הכלים לצמצום הזה, כאשר אחד הכלים זה יהיה דרך המחיר והכלי השני יהיה מנגנון כפי שהיא עשתה.

חמי דורון: האם אתה נתת לחברת "מניב" בראשון את האישור על דו"ח ההקמה, כולל הנושא של העלאה של 37.8% בהטלי ביוב?

שלמה דולברג: לא.

שלמה דולברג: חברת "מניב" קיבלה רישיון לפני חודשיים, ורק לפני חודשיים הם התחילו לעבוד לפי החוק החדש.

חמי דורון: הם ביקשו להעלות את אגרת הביוב ב-37.8% והם הגישו חשבון למשרד הפנים.

שלמה דולברג: לא במסגרת החוק החדש.

יעקב פינק: לי נראה כי חוק העזר של עיריית ירושלים שמסמיך אותם לגבות מקדמה עומד בסתירה לתקנות של סיוע על סמך חוק המים, שאומר שעל מים ישלמו על פי מדידה ולא על פי דרך אחרת.

יעקב פינק: בשנת תשמ"ב עיריית ירושלים הוציאה חוק עזר שמאפשרת לה לגבות מקדמהשלא הבינו אותו האזרחים.

יעקב פינק: לפתע, אזרח מקבל הודעה כי גובים ממנו הקדמה בסך של 10%, ובעתיד המקדמה הזו תעלה, ואפילו לא אומרי לו בכמה היא תעלה.

יעקב פינק: בעקבות מכתבי נאמר לי כי שבשלב הסופי הם מתכוונים לגבות 25%.

יעקב פינק: יש לכך שני אספקטים, האספקט המשפטי והאספקט הציבורי.

יעקב פינק: לי נראה כי חוק העזר לא יכול לדור בכפיפה אחת עם התקנות.

יעקב פינק: אם המחוקק חושב כי טוב לצמצם את פערי האשראי, שיפתרו זאת בחקיקה.

יעקב פינק: כל עוד לא פותרים זאת בחקיקה, עיריית ירושלים וחברת הגיחון צריחכים לשמור על החוק.

גל הרשקוביץ: על פי החוק החדש לתאגידי המים לא נדרשת חקיקה.

יעקב פינק: בכוונתי לפנות לנציב המים, בהתאם לקבוע בחוק, על מנת שהוא יכריע בסוגיה.

יעקב פינק: אני חושב שכך העניין יבוא על פתרונו.

יעקב פינק: מבחינה ציבורית, מכבידים פתאום על הצרכן, לא מסבירים לו למה ולא מודיעים לו כי המקדמה תעלה מ-10% ל-25%, וזה חמור מאוד.

יעקב פינק: באינטרנט מופיע חשבון המים ללא התוספת, וכאשר מקלידים על משבצת התשלום, הסכום גדל.

גל הרשקוביץ: אני רוצה קודם כל להסביר מבחינה טכנית את הדרך שלנו.

גל הרשקוביץ: בראשון לראשון 2003 אנו קוראים את צריכת המים של נובמבר-דצמבר.

גל הרשקוביץ: לוקח זמן להפיק חשבון, להפיץ אותו וגם צריך לתתלאזרח זמן לשלם, כך שבמקרה האופטימלי זמן התשלום יהיה בראשון לפברואר 2003.

גל הרשקוביץ: בוא נניח כי כולם משלמים בזמן 100% מהחוב.

גל הרשקוביץ: המשמעות של כך היא שהתקופה בה הם צרכו מים, היא תקופה של שלושה חודשים, ובפועל הם משלמים עבור חודשיים, תשעים ימים מהזמן שבו אותו צרכן משלם את הכסף.

גל הרשקוביץ: למעשה זמן האשרי שניתן לצרכן, בהנחה שכולם משלמים בזמן, הוא 60-70 יום.

גל הרשקוביץ: אתם יכולים להגיד לי כי יש לנו ספקים ועל כן אנו יכולים גם להאריך את זמן האשראי להם ולהגיע ל-90 יום.

גל הרשקוביץ: אני רוצה לומר כי 70% מההוצאה זה קניית אדמה, שוטף פלוס 19 ממקורות זה 70% מההוצאה.

גל הרשקוביץ: בשכר זמן האשראי הוא שוטף פלוס אפס.

גל הרשקוביץ: הייתי מעדיף לקבל זמן אשראי של שכר בדיוק כמו מקורות.

גל הרשקוביץ: מה נשאר לנו?

גל הרשקוביץ: מעט ספקים של החלפות שיכולים לחכות מעט, ואכן הארכנו את זמן האשרי ל-90 ימים.

גל הרשקוביץ: בשורה התחתונה יש פה פער של סדר גודל של 40 ימים בערך.

גל הרשקוביץ: המשמעות של 40 הימים האלה היא אשראי של 30,000,000 שקל.

גל הרשקוביץ: אני מוכן לשלם את הריבית, אך מי ייתן לי את האשראי הזה?

גל הרשקוביץ: כיוון שאנו חברה שמסתכלת על טובת האזרח, אנחנו לא מצפים שזה יהיה אחד לאחד ואנחנו מוכנים לסחוב על הגב סכום לא מבוטל של אשראי שאנחנו מעניקים נטו ללקוחות.

גל הרשקוביץ: עם זאת אני רוצה לצמצם במידה ובהיגיון את הפער העצום הזה.

גל הרשקוביץ: אתם שואלים אותי כיצד אני לוקח כסף על משהו שטרם נצרך.

גל הרשקוביץ: סליחה, האם מדובר על משהו שטרם נצרך?

גל הרשקוביץ: אני חוזר לראשון לינואר 2003, אני רקורא חשבון על חודשים נובמבר-דצמבר ואני שולח חשבון לתשלום בעוד חודש, זאת אומרת שאותו צרכן ישלם בראשון לשני, כאשר בחודש ינואר הוא כן צרך מים.

גל הרשקוביץ: אתם תגידו לי כי יהיו צרכנים שצרכו 20% ואחרים 100% ויש כאלה שיצרכו גם 150% מהחודש האחרון.

גל הרשקוביץ: ההיגיון הסביר היה אומר בוא ניקח את החודש האחרון ונעשה על בסיסו אומדן של כמה אותו אזרח יצרוך באותו החודש.

גל הרשקוביץ: אם הוא ישלם בסוף התקופה את החשבון, את המים הוא כבר צרך.

גל הרשקוביץ: לא לקחתי את המקדמה עבור פברואר בו הוא עדיין לא צרך את המים.

גל הרשקוביץ: פה לא מדובר על מקדמה.

גל הרשקוביץ: אנחנו עם הפנים כלפי הצרכנים, ועל כן החלטנו להוסיף שתי הקלות.

גל הרשקוביץ: הדבר הראשון הוא שהאומדן שלנו הוא לא 100% מהחודש האחרון, אלא רק 50% מהחודש האחרון.

גל הרשקוביץ: כלומר ב-100% מהמקרים כאשר האזרח ישלם בראשון לפברואר, הוא ישלם פחות מאשר כמות המים שהוא צרך במהלך החודש.

איתן כבל: אם כך, האם זה הכל עניין של הסברה?

גל הרשקוביץ: אני שמתי לב שיש פה בעיה של דיס-אינפורמציה ועל כן אני מתקן אותה.

גל הרשקוביץ: ההקלה השנייה היא שהחלטנו לעשות משהו הדרגתי כך שלא נפיל על צרכן אפילו 30 שקלים במכה, על פני 5 תקופות, כך שהצרכן יספוג את זה במהלך של שנה.

גל הרשקוביץ: אלה שתי הקלות הגורמות לכך שבסופו של דבר הצרכן ישלם בפועל פחות ממה שהוא צרך, ובטח שלא כמקדמה.

גל הרשקוביץ: עדיין אנו נממן חלק גדול מהפרש האשראי.

גל הרשקוביץ: אני עובר לנושא של ההתייעלות.

גל הרשקוביץ: אנחנו בזמנו ערכנו הרבה שיחות והרבה מאבקים בנושא של התייעלות מערכת הבריאות.

גל הרשקוביץ: מדד יוקר הבריאות לעומת מנגנון העדכון הנכון.

גל הרשקוביץ: הויכוח בנינו היה על 2%, 1%,1.5%, 0.75%.

גל הרשקוביץ: חה"כ וילן אתה אמרת מחיר אישפוז נקבע לקופות ואין להם שליטה עליו ועל כן נכניס אות במדד יוקר הבריאות.

גל הרשקוביץ: האם אני שולט על מחיר קניית המים?

גל הרשקוביץ: יש מנגנון החקיקה אוטומטי על 70% מההוצאות.

גל הרשקוביץ: אני בעד התייעלות, אך אני לא יכול להתייעל במחיר קניית המים.

ניסן סלומינסקי: מהו הסכום שאתה משלם למקורות?

גל הרשקוביץ: בערך 100,000,000 שקל.

גל הרשקוביץ: ימשק המים הוא בערך 150,000,000 שקל.

גל הרשקוביץ: אני משלם 2.20 על קוב ביחס לממוצע 4.

ניסן סלומינסקי: אם כך זה 55% ולא 70%.

אבשלום וילן: במדינת ישראל האוצר לא רוצה לסבסד את הרשויות המקומיות, ודרך המים מסבסדים את השלטון המוניציפלי.

גל הרשקוביץ: כאשר מחיר הקנייה עולה יש 30% נוספים ובזה אני רוצה להתחבר לשאר ההוצאות שהם ההפרש בין הקנייה לבין 3.8.

ניסן סלומינסקי: לפי החשבון שלי יש לך רווח של 70% ולא של 30%.

ניסן סלומינסקי: ההפרש בין הקנייה למכירה הוא הרבה יותר מ-30%.

חמי דורון: הצנרת קיימת והברזים כבר קיימים.

גל הרשקוביץ: אז מה.

גל הרשקוביץ: אנחנו לא צריכים להחליף אותם מדי פעם?

חמי דורון: כמה אתם מחליפים?

חמי דורון: בעיריית תל-אביב חולדאי החליף צנרת פעם ראשונה מזה 50 שנה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתסביר לנו את העלויות.

גל הרשקוביץ: אני גובה 160,000,000 שקל בשנה.

אבשלום וילן: האם אתה גובה מ-220,000,000 רק 160,000,000?

גל הרשקוביץ: אני גובה גם עבור ביוב.

חמי דורון: הרווח שלך בביוב הוא פי 10 מהרווח שלך מהמים.

גל הרשקוביץ: יש פחת מים של 12%.

חמי דורון: אם יש לך פחת מים של 12%, זאת אומרת שכל הצנרת שלך היא רקובה.

חמי דורון: אתה נמצא בראשון.

חמי דורון: האם יש לך במזרח ירושלים גניבות כמו פה.

חמי דורון: האוכלוסייה של ראשון לציון היא לא האוכלוסייה של ירושלים.

חמי דורון: שלמה, אתם במשרד הפנים הביא מערכת של סקרים ומחקרים שמוכיחה שבארצות הברית מגיעים למערכת של פחת של מים של 3%-5% וכך גם בגרמניה.

חמי דורון: בגלל זה הלכתם למשק מים סגור.

חמי דורון: מדוע אתם מספרים עכשיו את הסיפורים האלה?

גל הרשקוביץ: אני מוכן לספוג התייעלות לא של 1% או 1.5%, אלא 3% ואפילו 4% בשנה כל שנה בתוך מחיר המים.

גל הרשקוביץ: אתה יודע מה רמת ההתייעלות בשנה שכתוצאה מכך שמחיר הקנייה מעודכן, מחיר המכירה לא מעודכן באותו השיעואר , ולמעשה אומרים לי להתייעל ב-30% הוצאות בפרופורציה של פי 3.

גל הרשקוביץ: אני יודע להתייעל ואנחנו התייעלנו בכוח אדם, בהיקפי משרות, בנושא של רכש בין השנים 2002-2003 במעל ל-10%.

גל הרשקוביץ: גם בשכר אנחנו התייעלנו.

גל הרשקוביץ: אני מוכן להביא את תוצאות השכר ותראו מה קרה בהוצאות שכר.

גל הרשקוביץ: היתה התייעלות של 10% בשנה.

גל הרשקוביץ: למרות שיש הסכמים קיבוציים ואמרתם כי ידי המנהלים כבולות ואי אפשר להתייעל בשכר.

גל הרשקוביץ: היום אני אומר לכם כי ניתן להתייעל בשכר, גם כאשר אין גמישות מוחלטת.

גל הרשקוביץ: אחד הדברים ההגיוניםנ שעשה חוק התיאגוד הוא לקחת את מערכת התמכור לגוף ורשות לשירותים ציבוריים למים, כפי שקודם שמענו שקורה ברשות החשמל.

גל הרשקוביץ: אומרים לי לקרוא את המונה כל חודש, תפיק את החשבון ותפיץ את זה ואחר כך תעמיס את זה עך הצרכן בצורה של מימון.

גל הרשקוביץ: בדקנו את זה וראינו כי הנושא הזה הוא לא כלכלי.

גל הרשקוביץ: הצרכן ישלם רק יותר.

גל הרשקוביץ: אני חושב כי השיטה שלנו נותנת לו הרבה יותר אויר והוא משלם פחות מאשר נעמיס עליו את המימון.

גל הרשקוביץ: לרשוךת החשמל יש את רשות החשמל לשירותים ציבוריים שהיא יושבת וקובעת את התעריפים.

גל הרשקוביץ: שלמה כממלא מקום מנהל הרשות לשירותי המים מתחיל את העבודה בימים אלו על מנת לעשות בדיוק את אותו הדבר בנושא המים, הוא בוחן מההתחלה את העלויות ובודק אפשרות לעשות עלויו דפרנציאליות כך שמישהו קונה את המים בשקל, כמו בראשון, מחיר המים שהוא יגבה יהיה שונה.

גל הרשקוביץ: פחת הגבייה שלך, חמי, הוא הרבה יותר נמוך, כיוון שהתושבים של ירושלים מבחלינה סוציו-אקונומית הם לא התושבים של ראשון לציון.

גל הרשקוביץ: כך יהיה סדר ברמת המחירים וכל אחד יקבל את העלות שלו ולא יהיו סבסודים בין הגיחון לבין חברות אחרות.

גל הרשקוביץ: זה הפתרון של דרך המלך.

גל הרשקוביץ: אני חושב שאם שלמה יבחן את זה הוא יבין שכלכלית הרבה יותר נכון לבצע את השיטה הזו הן כלפי הצרכן והן מבחינת הייעול, במקום להעמיס עליו עלויות מימון נוספות.

גל הרשקוביץ: אני לא מכיר הסכם של שוטף פלוס 19, אך אם תגידו פה שמקורות מוכנה להעלות את תנאי האשראי, אני מצהיר פה שנקטין במקביל וזה ירד לאפס ואפילו לשלילי.

גל הרשקוביץ: אנחנו לא מחפשים לעשות רווחים.

גל הרשקוביץ: לסיכום, אני רוצה לחזור ולומר כי אין פה שום מצב של תשלום מקדמה בגין תשלום שלא נצרך, אלא ההפך הוא הנכון.

גל הרשקוביץ: יש פה תשלום חלקי עבור משהו שכבר נצרך, וזה נעשה בשיקול דעת ובהדרגתיות עם הפנים כלפי הצרכן.

גל הרשקוביץ: מבחינת התייעלות משק המים, אני חושב כי משק המים יכול וצריך להתייעל בשיעורים גבוהים יותר מאחוז או שניים, ובלבד שהמחיר הבסיסי יהיה מחיר ריאלי.

גל הרשקוביץ: אם רוצים להגיע למצב אופטימלי מבחינה כלכלית יש לפעול לפי חוק תאגידי מים וביוב, סעיף 101, שקובע כי רשת מועצת הרשות רשאית לקבוע בכללית את דרך הגבייה.

גל הרשקוביץ: אני לא אכנס להיבט המשפטי, אך אני יכול לומר כי חוק המים קובע כי השרים יקבעו בתקנות את התעריפים.

גל הרשקוביץ: בעבר נקבעו הרבה מאוד תקנות הקשורות בתנאי אספקה שאינן רלוונטיות בכלל לתקנות המים.

גל הרשקוביץ: זה בסופו של דבר ירד כי כנראה הבינו כי זה לא המקום להכניס אותן שם.

גל הרשקוביץ: יחד עם זאת פקודת העיריות הסמיכה את העירייה לקבוע את תנאי התשלום ולכן נחקק חוק העזר.

גל הרשקוביץ: אם יש בעיות אנחנו נתקן אותן, כמו שאנחנו תמיד עושים, בתאום עם שלמה ממשרד הפנים בצורה הכי פחות בעייתית שיכולה להיות.

ניסן סלומינסקי: שלמה, נכון להיום מה שהם עושים זה חוקי או לא חוקי?

שלמה דולברג: יש לי ויכוח עם גל.

שלמה דולברג: אני לא מקבל את הפרשנות המשפטית שלו.

שלמה דולברג: נכו להיום, כפי שאמר חה"כ וילן, לפי תקנות המים הנושא בעייתי מבחינה משפטית.

שלמה דולברג: הודענו להם על כך, ויש לי ויכוח עם גל על כך.

שלמה דולברג: מבחינה מעשית, אנחנו מכירים בצורך הזה.

שלמה דולברג: הבעיה היא של כל השלטון המקומי.

שלמה דולברג: אנחנו חושבים כי צריך להסדיר את זה מבחינה חוקית בכל השלטון המקומי, אם באמצעות הסדרת האשראי של מקורות, או בדרך אחרת.

שלמה דולברג: כמובן שצריך לסדר את הבסיס החוקי.

איתן כבל: שלמה, מצד אחד אתה אומר כי יש לך ויכוח עם גל, ומצד שני אתה אומר כי צריך לתקן את החוק.

איתן כבל: אם יש ויכוח, המשמעות של כך היא שהם לא יכול להמשיך ולגבות באופן שהם גובים היום, מה צריך לעשות?

איתן כבל: או שמשרד הפנים והממונה על משק המים יתנו לכך פתרון, או שלא יתנו פתרון.

שלמה דולברג: אני מכיר לכם כי בתחילת הדיון אמרתי כי חברת הגיחון עוברת תוך שלושה שבועות עוברת לעבודה על פי החוק החדש.

שלמה דולברג: במצב הקיים היום ישנה בעייתיות בבסיס החוקי של הפעולה הזו.

שלמה דולברג: מעשית, זה משקף בעיה של כל השלטון המקומי שצריך להסדירה.

שלמה דולברג: עד קבלת הרישיון ההסדרה היא דרך תקנות המים, בהסכמת הנציב, ומזמן קבלת הרישיון זה יתבצע דרך הרשות הציבורית ובמנגנון קביעת העלות המוכרת במחיר שיש בה הכרה בצורך של הבעיה שלכם.

אבשלום וילן: על פי חוק בתקנות מים וביוב הוא יוכל לעשות את זה?

שלמה דולברג: אני מעריך שהרשות הציבורית תבחן את זה והיא תצטרך לשנות את הכללים.

עוזי וכסלר: בירושלים מערכת המים נמצאת במסגרת משק סגור כבר הרבה מאוד שנים.

עוזי וכסלר: עיריית ירושלים לעולם לא נהנתה ממשק המים לטובת תרבות, בידור או כל דבר אחר.

עוזי וכסלר: זה משק שמנוהל בקפידה.

עוזי וכסלר: ניהול של משק סגור, בניגוד למה שנטען כאן, זה לא רק לקבל מים ולשלוח את זה לבתים במערכת צנרת.

עוזי וכסלר: קשה לתאר את עלות הביטחון של המערכת הזו בשנתיים האחרונות.

עוזי וכסלר: אני לא יכול לפרט כאן על כל מה שעושים בעניין, אך אני יכול לומר שיש לנו מערכת של 20 מאגרים של ברכות, מערכות שאיבה, מערכות הפצה, מערכות איזונים, מערכות מנייה.

עוזי וכסלר: אנחנו מחליפים לצרכן בממוצע 4 פעמים מונה מים חדש.

עוזי וכסלר: לפחת יש שני מרכיבים, פחת פיזי שהוא מאבטח מים שהולכים לאיבוד בדרך, ופחת בגבייה שנובע בגלל המצבים הסוציו-אקונומיים.

עוזי וכסלר: יש לנו אוכלוסיות שונות ואזורים ותיקים שעדיין לא הצלחנו להתקין בהם מונה ראשי ומונים דירתיים.

עוזי וכסלר: התוצאה היא שיש פחת בגבייה.

עוזי וכסלר: אם ברחוב שטרן היתה נזילה בתוך בלוק ושם יש משפחה ברמה סוציו-אקונומית כזו או אחרת, אין לי כלי חוקי להגיע אליה לגבייה.

עוזי וכסלר: אנחנו בשנת 2002-2003 ובכל שנה משקיעים 80,000,000 שקל במשק המים בביוב.

עוזי וכסלר: אנחנו מדברים פה על צריכה שנצרכה בטרם נמדדה.

עוזי וכסלר: חשוב לדעת כי גם בחשבון הרגיל יש אשראי מאוד גדול לעומת תנאי התשלום של מקורות, ויש צריכה שהיא מאז המנייה האחרונה עד המנייה הבאה.

ניסן סלומינסקי: כרמית, אני מבקש שתציגי לנו את ההיבט המשפטי.

כרמית פנטון: תקנות המים משנת 1994 נועדו כדי ליצור אחידות ברשויות המקומיות בכל הנוגע למשק המים, גובה התעריפים, אופן הגבייה וכו'.

כרמית פנטון: בשל כך חוק העזר של ירושלים משנות ה-80 אינו רלוונטי.

כרמית פנטון: התקנות גוברות על כל חוקי העזר של הרשויות המקומיות.

כרמית פנטון: מבחינת הרשות הציבורית אני יכולה לומר כי אנחנו עובדים על הנושא של כללים חדשים ויש גם החלטה של הרשות, אך כל עוד לא הותקנות הכללים החדשים, תקנות תעריפי המים הן אלה שבתוקף.

ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות, מה שמתבצע כרגע על ידי חברת הגיחון הוא אינו חוקי.

חמי דורון: אם אני מחר בבוקר פונה לבג"צ, את לא תוכלי להגן עלההחלטה הזו.

כרמית פנטון: אני רוצה להדגיש שבשנות ה-80 היו תקנות שאיפשרו לגבות מקדמה, והן בוטלו.

כרמית פנטון: היתה אפשרות לגבות על חשבון צריכה שוטפת על חשבון הפער שגל דיבר עליו קודם.

מיכאל שניידר: בניגוד לכרמית אני חושב שכל מה שנעשה הוא חוקי.

מיכאל שניידר: אני מקווה שהשתכנעתם כי לא מדובר פה במקדמה.

אבשלום וילן: אני לא השתכנעתי.

מיכאל שניידר: לפי פקודת העיריות ניתנה לעירייה זכות לארגן את אספקת המים, וגם את הזכות להחליט כיצד היא עושה את זה.

מיכאל שניידר: המגבלה שלה יכולה להיות תקנה.

מיכאל שניידר: אם יש בתקנה משהו שסותר חוק עזר, אותו חוק עזר בטל.

מיכאל שניידר: אני ישבתי עם כרמית והיא לא הראתה לי שום סעיף בתקנות שסותר את חוק העזר.

מיכאל שניידר: היא הראתה לי רק את סעיף 10 שאומר שאם יש תקנה סותרת, זה פסול.

מיכאל שניידר: זה נכון שאותו חוק עזר היה מבוסס על תקנות שהיו קיימות ובוטלו, אך חוק העזר שקיים היום הוא חוק עזר שאושר על ידי שר הפנים, והוא דיבר על מקדמה.

מיכאל שניידר: אנחנו לא מדברים על מקדמה, אלא על מים שנצרכו, נמדדו ועדיין המדידה לא נקראה.

אבשלום וילן: לפי חוק המים סעיף 112: "גבייה על פי קריאת מדי מים-רשות מקומית תגבה את התעריפים המפורטים בתקנות אך ורק על פי קריאת מדי מים שהיא עושה אחת לחודשיים לפחות.

אבשלום וילן: ..

אבשלום וילן: לא תגבה רשות מקומית תעריפי מים, לפי תקנות אלה, בכל דרך אחרת.

אבשלום וילן: .."

מיכאל שניידר: כל התקנות הן על פי סעיף 112ב' המאפשר לשר הפנים לקבוע לשר הפנים רק תעריפים, ומה שהוא קבע זה לא תעריפים.

מיכאל שניידר: אנחנו גובים על פי מדידה.

מיכאל שניידר: היא אמנם עדיין לא נקבעה, אבל זה נמדד.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להפסיק פה את הדיון כי אני חושב שאנחנו נכנסים לפינה משפטית וזה לא התחום שלנו.

ניסן סלומינסקי: כיוון שלא יכולנו לבקש מאנה להגיש את חוות הדעת המשפטית בנושא, ביקשנות ממירי פרנקל-שור להכין חוות דעת משפטית בנושא.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להיכנס לתחום המשפטי כרגע.

ניסן סלומינסקי: מירי, אני מבין שעדיין אין לך חוות דעת משפטית.

מירי פרנקל-שור: יש לנו חוות דעת מתגבשת, אבל אנחנו החלטנו לא להניח את חוות הדעת על שולחן הוועדה, מכיוון שהנושא הוא קצת סבוך.

מירי פרנקל-שור: חוות הדעת נוטה לכיוון מאוד מסויים, ועל כן החלטנו כי צריך ללמוד לשמוע את הגורמים השונים, ורק אחר כך אנו נגיש את חוות הדעת שלנו.

חמי דורון: אני רוצה לשאול מי גובה בפועל את הכסף בחברת הגיחון.

חמי דורון: האם בחברת הגיחון יש מנגנון גבייה משלו אשר מחשב את העלויות, שולח את ההודעות וגובה את הכסף בפועל?

חמי דורון: בנוסף, אני רוצה לדעת מהו השכר הממוצע בחברה.

גל הרשקוביץ: אני רוצה לחלק את התשובה לשתי תקופות, מהיום ועד מרץ 2004, וממרץ 2004 ואילך.

גל הרשקוביץ: אנחנו כרגע בתתהליך של מחשוב שבמסגרתו כל נושא הגבייה יהיה מההתחלה ועד הסוף באחריות ובהפעלה של חברת הגיחון.

גל הרשקוביץ: זה חלק מנושא תאגוד.

חמי דורון: מהזמן הקצר שבו אני נמצא בכנסת למדתי שכשבא משרד ממשלתי הוא מספר לי סיפור מאוד גדול כדי שאני לא אבין כלום.

חמי דורון: אני שאלתי שאלה ספציפית.

חמי דורון: אני הבנתי כי מי שעושה את כל ההליך של הגבייה עבורכם, זו עיריית ירושלים.

חמי דורון: הקריאה לא מעניינת אותי כי היא חלק שוטף מהעבודה של הגיחון.

חמי דורון: מי מוציא את הוראת התשלום, הזמנת הוראות התשלום, המשלוח שלהם לנישום, ומי קולט את זה.

גל הרשקוביץ: מי שהולך וגובה זו העירייה.

חמי דורון: האם אתה משחלם לעירייה עבור זה כסף?

גל הרשקוביץ: כן.

חמי דורון: כמה?

גל הרשקוביץ: 4.5% מהגבייה בפועל.

חמי דורון: כמה אתה משלם בכסף?

גל הרשקוביץ: בערך 10 מיליון שקל.

שלמה דולברג: לפי החוק החדש הוא צריך להפסיק לגבות דרך העירייה.

חמי דורון: בראשון לציון גובים יותר, 5% הם גובים.

חמי דורון: כמה אתם משלמים לעומת מה שאתם גובים על סילוק שפכים?

ניסן סלומינסקי: חמי, זה לא רלוונטי.

חמי דורון: כמה עולה לך סילוק ביוב?

גל הרשקוביץ: אני בגירעון.

גל הרשקוביץ: אם לא הייתי בגירעון לא הייתי שמח להיכנס לחוק התאגידים.

עוזי וכסלר: עיריית ראשון לציון הגיעה להסדר בנוגע לביוב שאזרחי ראשון לציון ישלמו על כך.

חמי דורון: אתה טועה לחלוטין.

חמי דורון: אתה לא מכיר את המערכת.

גל הרשקוביץ: האם בראשון לציון יש ישובים ערביים המחוברים גם כן לביוב שלה?

חמי דורון: משק המים הוא משק אחד.

חמי דורון: בניית המערכת של משק המים, זה לא רק אספקת המים, אלא גם הביוב.

חמי דורון: לדעתי, לא לינם הם לא רצו להיכנס לנושא של הביוב, כיוון ששם מרוויחים הכי הרבה כסף.

חמי דורון: העניין הוא עקרוני והוא דווקא כן משפטי.

חמי דורון: לא יכולה לבוא חברה עירונית, לעשות דין לעצמה ולפעול בניגוד ליחוקי המדינה, ללא קשר לחוק העזר העירוני.

חמי דורון: חוק העזר העירוני הוא חקיקת משנה, הוא כפוף לתקנות וכפוף לחקיקה ראשית.

חמי דורון: בחקיקה הראשית חוק המים הוא חד-משמעי.

חמי דורון: לא לחינם שאלתי את היועצת המשפטית מה קורה אם אני מחר בבוקר פונה לבג"צ.

חמי דורון: הגבייה הזו תבוטל, ובבושת פנים יסולקו נציגי חברת הגיחחון מבית המשפט העליון.

חמי דורון: המדינה לא תגן על העניין הזה.

חמי דורון: זה דומה למקרה בו אנו הגשנו עתירה לךבג"צ בנושא של הטלי ביוב ואגרת שינוע אשפה שרצו להמציא בראשון לציון, ובית המשפט דחה זאת כיוון שזה נוגד את החוק.

חמי דורון: הדברים האלה כפופים לחקיקה ראשית.

חמי דורון: אתם לא חיים בעולם משלכם.

חמי דורון: לומר כי מדובר במים שנמדדו אבל לא נקראו, זו התחכמות לשמה.

חמי דורון: המדידה היחידה שנחשבת על פי החוק זה מה שנקרא במונה על ידי הנציג של העירייה.

חמי דורון: אתם גובים כסף מראש כיוון שאתם רוצים לפצות את עצמכם על עלויות מימון.

חמי דורון: תתייעלו ותמצאו פתרונות אחרים.

חמי דורון: לא ייתכן שתגלגלו את זה על האזרח.

איתן כבל: אני עד עכשיו לא קיבלתי תשובה על השאלה כיצד אזרח מקבל בדואר הודעה על ישיבה שנערכה בתאריך 23.08.2003?

איתן כבל: זה נשמע כמו בדיחה.

אבשלום וילן: חמי, היום יש מערכת מאוד מתוחכמת, הרת דליה, שעל פי קריאת מחשב ניתן לדעת מה היא הצריכה של כל צרכן וצרכן.

אבשלום וילן: ברור פה כי היצירתיות של חברת הגיחון איננה עומדת במבחן החוק.

מיכאל שניידר: תחכו לחוות הדעת של היועצת המשפטית שלכם.

אבשלום וילן: אתה צריך להיות בנושא הזה שקט.

אבשלום וילן: חוות הדעת היא די ברורה פה.

אבשלום וילן: אני מניח שחוות הדעת של הכנסת גם היא ברורה.

אבשלום וילן: לכן אני אומר כי עד שינסחו תקנות מים חדשות בחוק תאגידי מים וביוב, סיכום הוועדה יהיה לקרוא לחבארת הגיחון להפסיק את הגבייה הזו כי היא אינה חוקית.

ניסן סלומינסקי: מאחר ופנינו ליועצת המשפטית של הוועדה כד לקבל חוות דעת, אנו נחכה לחוות הדעת וברגע שנקבל אותה נפעל לפיה.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שאם חוות הדעת תהיה שאכן הגבייה היא לא חוקית, אנונ נפנה למי שצריך כדי לעצור את מה שקיים ולראות מה עושים עם מה שנעשה.

אבשלום וילן: אבל בנתיים האזרחים משלמים.

ניסן סלומינסקי: מאחר ופנינו ליועצת המשפטית של הוועדה כד לקבל חוות דעת, אנו נחכה לחוות הדעת וברגע שנקבל אותה נפעל לפיה.

ניסן סלומינסקי: גל, אתם התחייבתם בזמנו בוועדת הכספים לטפל בנושא של משכורות הבכירים.

ניסן סלומינסקי: אני בזמנו עצרתי את העברת הכספים בגלל חריגות בדו"ח המבקר.

גל הרשקוביץ: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

גל הרשקוביץ: אני אדבר איתך על זהה עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.