ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 51, 2003-07-16 09:30

יורי שטרן: בוקר טוב.

יורי שטרן: אנחנו קיבלנו מנשיאות הכנסת לדיון מהיר בוועדה את הצעתם של חברי הכנסת ואסל טאהא ואיתן כבל בנושא: התנהלות משרד הפנים במזרח ירושלים.

יורי שטרן: אגב, אני לא מבין למה נשיאות הכנסת מאשרת נושאים כאלה לדיון מהיר.

יורי שטרן: הנושא הוא חשוב.

יורי שטרן: הייתי מעלה אותו במליאה.

יורי שטרן: במושגים של דיון מהיר אני לא חושב שזה דיון מהיר כי לצערנו ההתנהלות הזאת מתמשכת.

יורי שטרן: זה לא משהו שקרה באותו שבוע.

יחזקאל לביא: וניתנה תשובה על ידי שר הפנים לפני שלושה שבועות בנושא הזה במליאה.

איתן כבל: אני מכיר תשובות של השרים גם לפני שנה, שנתיים ושלוש.

איתן כבל: צריך דיאטה בתשובות.

יורי שטרן: יש לך את התשובה של שר הפנים?

יחזקאל לביא: לא, אין לי.

יורי שטרן: רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן כבל, בבקשה.

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אדוני היושב-ראש, חברים.

איתן כבל: אני נכנסתי לעניין הזה באופן טבעי.

איתן כבל: קראנו על זה בעיתונים לא פעם ולא פעמיים ונחשפתי לעניין הזה בצורה בוטה בעקבות פנייתה של גברת הילנה לפני כשבועיים ימים.

איתן כבל: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, למרות שמדובר בנושא שלכאורה יש רבים כמוהו, ולמרות תשובת השר לפני שלושה שבועות ודווקא בגלל שהשר השיב לפני שלושה שבועות ודווקא כיוון שהשרים לא מפסיקים לתת תשובות שהכינו להם העוזרים שלהם, אני מודה לנשיאות הכנסת שאישרה את זה.

איתן כבל: אני נסעתי אתמול, יחד עם צוות העוזרים שלי, למקום.

איתן כבל: רציתי לחוש ולבחון את הדברים מקרוב.

איתן כבל: אני אומר לכם שיצא לי להיות בהרבה מאוד מקומות, ואני מדבר על השלב הראשון עוד לפני שנכנסנו פנימה.

איתן כבל: כשאתה רק מתקרב ורואה את המקום, אני לא מכיר הרבה מקומות במדינת ישראל, ולא רק במדינת ישראל, שנראים כפי שנראה המקום.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני לא מגזים, אני לא מחפש מילים של פוליטיקאי.

יורי שטרן: איפה זה?

איתן כבל: במזרח העיר על יד הקונסוליה האמריקאית.

איתן כבל: תורים ארוכים.

איתן כבל: אתה רואה נשים עומדות בתור בצד אחד, בצד שני לידם גברים.

איתן כבל: כמו בקופסת סרדינים.

איתן כבל: הרגשתי מבוכה עצומה.

איתן כבל: אני אומר את זה ברמה של בן-אדם בתוך טינופת.

יורי שטרן: מה השירותים שמקבלים שם?

איתן כבל: אתה מקבל את כל השירותים.

עסאם מח'ול: בשביל ערבי במזרח ירושלים זה הכל, חוץ מהביטוח הלאומי שזה יותר גרוע.

איתן כבל: מעבר לתורים ולטינופת הנוראה, כשאני הגעתי, אפילו בעין לא של סוכן שב"כ, מייד אתה מזהה את המאכרים שמסתובבים שם, את אנשי הכוח שמנצלים את הסיטואציה.

איתן כבל: הרי גם התפרסמו כתבות של מכירת תורים בכסף.

איתן כבל: אדם שכל מה שהוא רוצה זה תעודת זהות, כל מה שהוא רוצה זה לקבל דרכון או כל פעולה פשוטה שבמקום אחר לנו כאזרחים לוקח שעה, חצי שעה.

איתן כבל: אני זוכר ממקומות אחרים, בפתח-תקווה כבר היתה קטסטרופה, קמה שערוריה גדולה ובונים להם עכשיו מבנה חדש.

איתן כבל: בינתיים עד שיעברו למבנה החדש, העבירו אותם למבנה יפה בקניון.

יורי שטרן: אני לא יודע אם זה מנחם את מישהו, אבל בפתח תקווה המצב נמשך שנים ועולים שקיבלו שם שירותים היו עומדים בתור מהלילה.

יורי שטרן: אותו סיפור.

יורי שטרן: לכן מבחינה זאת אין אפליה.

איתן כבל: העניין הוא אחר.

איתן כבל: אני מכיר את פתח-תקווה, וזה לא מתקרב אפילו, אדוני היושב-ראש, ל-10% ממה שקורה במקום הבלתי אנושי הזה בכניסה, פשוט בלתי אנושי.

איתן כבל: כיוון שהנסיבות הביטחוניות גם מחייבות את כל הבדיקות הנדרשות, זה נראה כמו כלוב לחיות.

איתן כבל: בתוך החום הבלתי נסבל ובגשם אני מניח זה בלתי נסבל לא פחות אם לא יותר.

איתן כבל: דיברתי שם עם אנשים.

איתן כבל: אנשים שם נאלצים לפעמים לחכות יום לפני ולא תמיד גם זוכים לקבל את השירות.

איתן כבל: אלימות.

איתן כבל: קיבלתי נתונים של המשרד לביטחון פנים, 23 תיקים פליליים כנגד מקומיים בגלל אירועים אלימים במקום.

איתן כבל: אירועים אלימים במקום זה לא שוד, זו אלימות שנובעת או מרצון של מאכרים לנצל בצורה אלימה את המצב, מצד אחד; מצד שני, קרבות שליטה בין המאכרים על התור.

איתן כבל: איפה אנחנו נמצאים?

איתן כבל: תור לקבל אישור של תעודת זהות.

איתן כבל: איפה זה נשמע?

איתן כבל: הפקידים שם באמת עושים עבודת קודש, הם באמת משתדלים על אף התנאים הנוכחיים.

איתן כבל: אני אומר לממשלת ישראל בלשון בוטה: אם יש כאלה שבגלל שמדובר בערבים של מזרח ירושלים זה לא מעניין אותם, לעזאזל יש גם עובדים יהודיים.

איתן כבל: אני כבר לא מדבר על האנשים שבאים לקבל שירות, אני מדבר על אלה שעובדים שם.

איתן כבל: אני לא אומר את זה מנקודת מבט פוליטית ימנית קיצונית, אני מדבר מנקודת מבט של העובדים שם, שאין לי ספק שבתנאים שהם מצויים בהם, התפוקה שלהם יורדת בצורה דרמטית.

איתן כבל: אנחנו חייבים להביא את השר לכאן אם צריך כי אי-אפשר יותר לקבל תשובות שאין להן כיסוי.

איתן כבל: זה ביזוי שלנו, זה ביזוי של הכנסת.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: חבר הכנסת טאהא.

ואסל טאהא: אני מצטרף לכל מילה שאמר חבר הכנסת איתן כבל.

ואסל טאהא: גם אני הייתי שם וראיתי את התור.

ואסל טאהא: ראיתי איך אנשים מתכתשים שם, איך הם כלואים בתוך הכלוב הזה.

ואסל טאהא: אנשים לוחצים אחד את השני ולפעמים קונים בכוח את התורים, משלמים כסף.

יורי שטרן: המשטרה מתייחסת לתופעה הזאת?

ואסל טאהא: אני חושב שהמשטרה יודעת אבל היא לא מצליחה למנוע את התופעה הזאת.

ואסל טאהא: זאת תופעה מסוכנת.

ואסל טאהא: היא יכולה להתפשט לכל האזור הזה.

ואסל טאהא: בכל מקום שמשרד מגיש שירותים ואנשים עומדים בתור, בסופו של דבר האנשים מתחילים לשלם כסף בכדי לקנות תור.

ואסל טאהא: אני מודע למקרים שאנשים באים אחרי חצות, אם זה בחורף ואם זה בקיץ, עומדים, סובלים ולא מצליחים להגיע לדלת המשרד.

ואסל טאהא: אני יודע שיש אנשים שרצו לרשום את הילדים שלהם שנולדו.

ואסל טאהא: זה לקח להם חודשים עד שרשמו.

ואסל טאהא: יש מקרה של אם שעומדת בתור ולא מצליחה להיכנס.

ואסל טאהא: היא חוזרת הביתה.

ואסל טאהא: 50 יום היא מנסה לרשום את הבן שלה והיא לא מצליחה.

ואסל טאהא: קיבלתי מכתב של הילנה.

ואסל טאהא: יש לה "לה-סה-פאסה" שהיא רוצה לחדש אותו, היא רוצה לנסוע.

ואסל טאהא: היא לא מצליחה לחדש את ה"לה-סה-פאסה" שלה.

ואסל טאהא: היא רוצה לעבוד, היא רוצה ללמוד.

ואסל טאהא: היא לא יכולה.

ואסל טאהא: אדם אחר, שרוצה לנתח את הברך שלו בשיקגו.

ואסל טאהא: חודשים עומד בתור כדי לחדש את ה"לה-סה-פאסה" ולא מצליח.

ואסל טאהא: אני שמעתי את התשובה של השר.

ואסל טאהא: השר אמר:

ואסל טאהא: תוך שנה וחצי אנחנו נפתור את הבעיה.

ואסל טאהא: אבל מה אנחנו עושים בשנה וחצי האלה?

ואסל טאהא: השר רוצה להעביר את הבניין לממוניה במזרח ירושלים, הוא רוצה לשפץ, לגייס תקציבים.

ואסל טאהא: בינתיים האנשים סובלים.

ואסל טאהא: מה עושים בכדי לעזור לאנשים האלה?

ואסל טאהא: אני מציע לעשות סיור במקום, נבקר חצי שעה-שעה שם.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: אנחנו נשמע כמה עדויות ואחר-כך התייחסות של נציגי משרד הפנים וחברי הכנסת.

יורי שטרן: דווקא בגלל שאני מקווה מאוד ואעשה את הכל בשביל שירושלים לא תחולק - - -

ואסל טאהא: אל תכניס פוליטיקה כאן.

ואסל טאהא: דווקא מנקודת ראות זו, אני חושב שמה שקורה שם זה דבר שהוא בושה וחרפה למדינת ישראל והוא מנוגד לכל הערכים והאינטרסים שלנו.

ואסל טאהא: לכן אנחנו צריכים לעשות הכל בשביל שהמצב ישתנה.

ואסל טאהא: הילנה סבילה, בבקשה.

הילנה סבילה: (דבריה מתורגמים מערבית) הבעיה הזאת כרונית, מזמן.

הילנה סבילה: אנשים סובלים.

הילנה סבילה: אמא שלי רוצה להחליף את תעודת הזהות שלה, רק את העטיפה של תעודת הזהות.

הילנה סבילה: היא ניגשה למשרד הפנים.

הילנה סבילה: היה תור גדול.

הילנה סבילה: יש בעיות, עומדים בשמש וסובלים.

הילנה סבילה: איך היא יכולה להגיע לכלוב הזה ולהיכנס.

הילנה סבילה: יש אנשים רבים מסביב.

הילנה סבילה: היא מתחננת שיחליפו את העטיפה של תעודת הזהות שלה.

הילנה סבילה: לא היתה שום אפשרות להגיע לשם.

הילנה סבילה: היא עמדה שעות ועוד שעות ולא יכלה להגיע.

הילנה סבילה: היא אמרה: לא הצלחתי אז חזרתי הביתה.

הילנה סבילה: העניין חוזר על עצמו כל יום.

הילנה סבילה: אנשים התעלפו מהסבל, מהשמש ומהקור.

הילנה סבילה: מחצות אנשים עומדים בתור וישנים שם בכדי לתפוס תור.

הילנה סבילה: הם מחכים עד שעה שמונה, עד שהמשרד נפתח ורואים אם יש אפשרות להיכנס או לאו.

הילנה סבילה: הם לא עוזבים את התור שלהם כדי לא להפסיד אותו ואז הם לא אוכלים, לא שותים ולא שום דבר אחר.

הילנה סבילה: הם מחכים עד שעה חמש אחר הצהריים ולא מאפשרים להם אפילו לשאול: האם יש אפשרות היום להחליף את העטיפה של תעודת הזהות.

הילנה סבילה: אני רוצה לנסוע לארצות-הברית.

הילנה סבילה: זה חוזר על עצמו.

הילנה סבילה: לא מאפשרים לי לשאול, לא מאפשרים לי להגיע, לא מאפשרים לי לחדש.

הילנה סבילה: עמדתי בתור בסופו של דבר.

הילנה סבילה: יתכן שאני אכנס.

הילנה סבילה: המתנתי שעות על שעות.

הילנה סבילה: התור תקוע.

הילנה סבילה: כולם צועקים, מתקוטטים.

הילנה סבילה: קיבלתי מכת שמש, חזרתי עוד פעם.

יורי שטרן: כמה זה לקח לך בסך הכל?

הילנה סבילה: חודשים.

יורי שטרן: עדיין לא קיבלת?

הילנה סבילה: יש בעיה.

הילנה סבילה: לא נפתרה הבעיה.

יורי שטרן: מה הבעיה?

הילנה סבילה: הבאתי את האחים שלי שיעמדו בתור בתורנות ולא יכולתי להיכנס.

הילנה סבילה: חודשים עברו.

הילנה סבילה: היא הלכה לעורך-דין, ייפתה את כוחו על מנת שיעשה מאמץ בכדי לחדש את ה"לה-סה-פאסה".

הילנה סבילה: היא קיבל 2,000 שקל.

איתן כבל: מה שאמור להגיע לה, מגיע לה בדין.

יורי שטרן: מתי בפעם הראשונה ניגשת למשרד הפנים?

הילנה סבילה: כבר שנה אני הולכת וחוזרת.

ואסל טאהא: זו דוגמה אחת מתוך הרבה דוגמאות.

יורי שטרן: יש אפשרות לסדר מסמכים בדואר.

יורי שטרן: מישהו ניסה?

יורי שטרן: השירותים אותם ניתן לעשות באמצעות העמדות האמורות הם: החלפת תעודת זהות עקב שינויים, החלפת ספח, הארכת תוקף דרכון, הארכת תוקף תעודת מעבר, קבלת תעודת לידה וכו'.

ואסל טאהא: הבעיה היא שהניירות יגיעו לאותו משרד.

ואסל טאהא: הבקשות שלהם יגיעו לאותם פקידים, לאותו משרד ועיכוב יהיה אותו עיכוב.

יחזקאל לביא: זה לא נכון.

יורי שטרן: הייתי מצפה ממשרד הפנים שבנושא החשוב הזה ישלחו לא רק את מנהל הלשכה ולא רק אותך כיועץ אלא למשל את ראש מנהל האוכלוסין.

יורי שטרן: יחזקאל הוא מייעץ, הוא עוזר ואין עליו שום אחריות.

ניסן סלומינסקי: השר היה צריך לבוא במקום להתעסק בכל מיני דברים.

יורי שטרן: יחזקאל הוא המרכיב הנצחי היחידי במשרד הפנים.

יורי שטרן: הכל שם מתחלף.

איתן כבל: 14 פקידים משרתים 250,000 איש.

יורי שטרן: ענת הופמן, לשעבר חברת מועצת העיר ירושלים ומנהלת המרכז לפלורליזם יהודי, בבקשה.

ענת הופמן: במשך 14 שנה כיהנתי כחברת מועצת עיר ומהשנה הראשונה, בכל יום ירושלים עשיתי לי מנהג ללכת לתור במזרח ירושלים, והייתי שומעת את הרטוריקה של חברי הכנסת וראשי הממשלה וראש העירייה כשאני עומדת שם בתור.

ענת הופמן: התור הזה, כמו שאמר איתן, הוא דבר בלתי נסבל לחלוטין.

ענת הופמן: יש רק כמה דברים שאולי לא ראית.

ענת הופמן: ישנה מערכת שלמה של תעשיות נלוות, של טפילים לתור הזה.

ענת הופמן: אתה רוצה לקנות כובע, יעלה לך פי עשר כשאתה בתור.

ענת הופמן: אתה רוצה כוס מים, יעלה לך פי עשר כשאתה בתור.

ענת הופמן: אם את אשה, את לא יכולה לישון שם על קרטונים במשך כל הלילה.

ענת הופמן: נשים לא יכולות להיות שם כל הלילה ולכן התור של הנשים הוא פי כמה יותר קשה מהתור של הגברים.

ענת הופמן: הטפסים של משרד הפנים, הטפסים של בקשה לחידוש תעודה שבלתה או טפסים לחידוש "לה-סה-פאסה", הטפסים האלה שהם בחינם, נמכרים בחוץ ב-10-20 שקלים.

יורי שטרן: את אפילו לא מתארת לעצמך כמה זה מוכר לי אבל מהחוויות הקודמות שלי.

ענת הופמן: בכל אופן הטפסים נמכרים בכסף כאשר בכל שנה היו כמה עשרות מקרים שניסיתי לטפל באנשים עם פרוטקציה כחברת מועצת עירייה, באה איתם כדי לעזור להם, התשובה מתוך משרד הפנים תמיד היתה: אנחנו לא יכולים לתת פרוטקציה, אנחנו צריכים לפעול על פי הנהלים.

ענת הופמן: אם פועלים על פי הנהלים, על פי איזה נוהל מתייחסים אל האשה הטובה הזאת כאל בהמה?

ענת הופמן: אני רוצה לייחד רק לנושא אחד.

ענת הופמן: יש לזה פתרון.

ענת הופמן: הפתרון הוא מאוד פשוט.

ענת הופמן: החלוקה הבעייתית היא בין מזרח למערב.

ענת הופמן: בכל מקום שעיריית ירושלים שינתה את החלוקה המסורתית הזאת לצפון, דרום, נעלמו הבעיות האלה.

ענת הופמן: אם תהיה לשכה של משרד הפנים בצפון ירושלים, שמשרתת את נווה יעקב, בית חנינא, פסגת זאב, ולעומתה לשכה באזור אבוטור תלפיות שמטפלת בכל דרום העיר, לא תהיינה בעיות יותר משום שכוח האדם הטוב והלא טוב יתחלק בצורה שווה בין שני צדי העיר.

ענת הופמן: אתה יודע למה זה דומה?

ענת הופמן: פעם עשיתי ניסיון בבתי שימוש בתוך בתי ספר וראיתי שיש בעיה קשה מאוד בירושלים, שבתי השימוש של התלמידים מטונפים ושל המורים נקיים.

ענת הופמן: אותם בתי ספר שהיו מוכנים להיכנס לפרוגרמה, לניסיון שבו התאים משותפים למורים ולתלמידים נגמרו הבעיות.

ענת הופמן: פתאום היה ניר טואלט לכולם, פתאום היה סבון לכולם, פתאום היו מגבות נייר לכולם.

ענת הופמן: בדיוק אותו דבר כאן.

ענת הופמן: אם משרד הפנים יחלק לא מערב מזרח אלא יעשה את זה דרום וצפון אתה תראה שיפור בתוך ימים משום שיש בעיה בכוח האדם של מזרח העיר.

ענת הופמן: אנשים שמוכנים לעבוד שם, זה לא מיטב כוח האדם של משרד הפנים.

ענת הופמן: לגבי עניין הדואר, אני רוצה להודיע כאן למי שלא יודע, אין כתובות במזרח ירושלים.

ענת הופמן: עיריית ירושלים שמעוניינת להביא דבר דואר אחד לאנשים במזרח העיר, שזה החיוב לארנונה, עיריית ירושלים מעסיקה שליחים שבאים לדלת ונותנים את דבר הדואר ביד.

ענת הופמן: אין תיבות דואר, אין שמות רחובות, אין מספרים לרחובות ואין שום דרך לקבל דבר דואר למעט אם אתה אחד מאותם מתי מעט מתוך 268,000 תושבים שיש לו תא דואר.

אבי לקח: זה פשוט לא נכון.

ענת הופמן: איך אני יודעת את זה?

ענת הופמן: משום שישנן

ענת הופמן: 11,000 לידות בירושלים בשנה, רבות מהן במזרח ירושלים וראש העירייה שולח לכל ילד מזרח ירושלמי תעודה על זה שנטעו עץ על שם הילד ביער הילד.

ענת הופמן: כל התעודות חוזרות לעירייה.

ענת הופמן: כבר עשרים שנה שאנחנו נוטעים עצים כדי לעשות נייר, שולחים את המכתבים למזרח העיר וכל התעודות חוזרות לעירייה.

ענת הופמן: כותשים אותן לעיסת נייר ועושים עוד תעודות.

ענת הופמן: כל התעודות חוזרות.

ענת הופמן: למה?

ענת הופמן: כי אין כתובת.

ענת הופמן: כתוב שם: נעימה – ג'בל מוכבר.

ענת הופמן: בג'בל מוכבר יש 30-40 אלף אנשים.

ענת הופמן: מי זו נעימה?

ענת הופמן: איפה?

ענת הופמן: אין מספרי רחובות ואין שמות רחובות.

ענת הופמן: ועדת השמות העירונית, שקובעת שמות לרחובות, לא קבעה שם אחד במזרח ירושלים בארבעים שנה האחרונות למעט "דרך מוטה גור", "רחוב הצנחנים" והרחובות היהודיים כביכול במזרח העיר.

ענת הופמן: כל הסיפור הזה של לשלוח הביתה קיים רק למי שיש תיבת דואר.

יורי שטרן: בירושלים המנדטורית לא היו שמות לרחובות?

ענת הופמן: מתוך 2,200 רחובות של ירושלים ישנם כמה עשרות שמות במזרח העיר.

ענת הופמן: אבל אני מדברת על איפה גרה רוב האוכלוסייה.

ענת הופמן: בבית חנינא, בג'בל מוכבר, בסהדייא, בחארת אל-וסטא, אין שמות רחובות.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: עדי לנדאו, בבקשה.

עדי לנדאו: אני עורכת דין במוקד להגנת הפרט.

עדי לנדאו: המוקד להגנת הפרט מייצג כ-300 משפחות ממזרח ירושלים בכל מה שקשור למעמד התושבות שלהם ולהזדקקות שלהם בין השאר למשרד הפנים.

עדי לנדאו: אני רוצה להעלות מספר דברים שעדיין לא עלו כאן בהקשר של התנאים במשרד הפנים, גם לא נוגעים לתור בלבד.

עדי לנדאו: הנושא של התור, הנושא של הכלוב שנמצא שם, מעין גן חיות של אנשים שמסתובבים בחוץ, אלימות שנוצרת שם, אלימות כלפי אנשים מצד השוטרים והשומרים שנמצאים שם מטעם משרד הפנים, שומרים שמבטאים גם אלימות מילולית וגם אלימות פיזית כלפי האנשים שנמצאים שם.

עדי לנדאו: הפלות שנגרמו לנשים בהיריון שעמדו בתור זמן רב.

עדי לנדאו: דובר כאן משתים-עשרה בלילה, יום קודם, אבל לפי מה שאני הבנתי היום הממוצע הוא שלושה ימים אם לא יותר שאנשים עומדים ברציפות בתור.

עדי לנדאו: אנשים מגיעים אלי לארגון ונרדמים.

עדי לנדאו: הם יושבים אצלי בקבלה ונרדמים אחרי שהם עמדו שלושה ימים, הפסקה של יום וימים נוספים.

עדי לנדאו: רק לשם דוגמה.

עדי לנדאו: כדי לרשום ילד במשרד הפנים, נאמר כאן על האפשרות לעשות דברים דרך הדואר.

עדי לנדאו: כמו שנאמר, יש מקומות שיש בהם רחובות ואפשר לשלוח חומר בדואר.

עדי לנדאו: יש אנשים שיש להם תאי דואר.

עדי לנדאו: יש אזורים שבהם אין שמות רחובות ודואר לא מגיע.

עדי לנדאו: לארגון שלנו שיש כתובת ויש שם לרחוב, הרבה דברי דואר לא מגיעים בגלל שירותי הדואר במזרח ירושלים.

עדי לנדאו: כך שגם אם ש כתובת מדויקת, הנושא של הדואר הוא מאוד מאוד בעייתי.

עדי לנדאו: מספרים מאוד גבוהים מתוך האוכלוסייה, אם הם נשואים לתושבים זרים, השירותים בדואר מגיעים רק לאנשים ששני בני הזוג הם תושבים.

עדי לנדאו: ילד שרק אחד מההורים שלו הוא תושב, למשל, וההורה השני הוא לא תושב, קבלת תעודת לידה והגדרת המעמד שלו לא יכולה להתבצע דרך הדואר.

יחזקאל לביא: זה לא רק לגבי מזרח ירושלים.

עדי לנדאו: הרבה מאוד מהשירותים, שנאמר פה שיכולים להתבצע דרך הדואר, לא יכולים עבור חלק מאוד נרחב מהאוכלוסייה להתבצע דרך הדואר.

עדי לנדאו: לא הוסבר מה החשיבות של החלפת תעודת זהות.

עדי לנדאו: אם לאזרח ישראלי יש תעודת זהות בלויה, אז לא תהיה לו תעודת זהות חדשה, מה ה"ביג דיל" בעניין הזה.

עדי לנדאו: לתושב מזרח ירושלים, המשמעות של תעודת זהות בלויה יכולה להיות מעצר בית.

עדי לנדאו: הבן-אדם לא יכול לצאת מהבית עם תעודת זהות בלויה מכיוון שבמחסומים שנמצאים גם בתוך מזרח ירושלים, למשל ליד ג'בל מוכבר, ליד עיסוויא, כאשר רואים אדם עם תעודת זהות בלויה אומרים לו: בפעם הבאה שאתה עובר כאן עם תעודת זהות בלויה, אנחנו לא ניתן לך לעבור לבית שלך, בתוך המולדת שלך, בתוך העיר שלך.

עדי לנדאו: אדם מגיע אלי ומתלונן שלא נתנו לגשת למבחן בתיאוריה.

עדי לנדאו: הוא למד ימים על ימים כדי לגשת למבחן בתיאוריה, אמרו לו: עם תעודת זהות בלויה אתה הולך כי אנחנו לא יודעים אם שללו לך את התושבות או לא שללו לך את התושבות.

עדי לנדאו: מכיוון שמעמד התושבות במזרח ירושלים הוא מעמד זמני שניתן לשלילה והוא לא מעמד קבוע כמו אזרחות, שבין אם התעודה שלך ישנה ובין אם לא, המעמד שלך נשאר.

עדי לנדאו: הרשויות לא מתייחסות ברצינות לתעודות הזהות הבלויות, ויותר מזה, כוחות הביטחון שמפוזרים בעיר, ואנחנו מודעים לנסיבות שהם נמצאים שם, אנחנו מודעים לחשיבות של זה, אבל הם לא מקבלים תעודת זהות בלויה.

עדי לנדאו: לכן, אדם שנולד במזרח ירושלים, אם הוא לא יכול לקבל עטיפה כחולה לתעודת הזהות שלו ואם הוא לא יכול לחדש את תעודת הזהות שלו הוא נמצא כפושע בתוך העיר שלו, חשוף לעיכובים, חשוף לאלימות של כוחות הביטחון, נמצא במעצר בית, לא יכול ללכת לעבודה שלו, וזה מצב שהוא מאוד מאוד משמעותי ופוגע בזכויות האדם הבסיסיות ביותר.

עדי לנדאו: אני רוצה להעלות נקודות מעבר לנושא התור.

עדי לנדאו: אחת הסיבות שבגללן התור עמוס כל כך כשמדובר בשבוע, בשלושה ימים שאנשים צריכים לעמוד בתור, הוא הנושא של שינוי מדיניות בהחלפת הימים לקבלת שירותים שונים מבלי לפרסם את הנושא הזה לציבור.

יורי שטרן: מסיבות ביטחוניות?

עדי לנדאו: מסיבות שונות, מסיבות של יעילות, אפילו מסיבות טובות שמנסות לחשוב איך לייעל את הלשכה.

עדי לנדאו: למשל להגיד: נייחד ימים לנושאים מסוימים כדי שיהיה יותר קל לטפל.

עדי לנדאו: גם מסיבות חיוביות הדברים האלה משתנים אבל הם לא מודעים לציבור.

עדי לנדאו: מעבר לזה, מפרסמים באתר האינטרנט בעברית.

עדי לנדאו: אני לא יודעת אם אחדש משהו כשאומר שתושבי מזרח ירושלים לא גולשים באינטרנט וקוראים מה שכתוב בשפה העברית.

עדי לנדאו: דובר כאן על ההזדקקות של התעשייה הזאת שנוצרת מחוץ למשרד הפנים.

עדי לנדאו: ההזדקקות של האוכלוסייה נובעת בין השאר מכך שאין לוח מודעות שמודיע לאוכלוסייה באיזה ימים ניתן לקבל איזה שירותים.

עדי לנדאו: אנשים יכולים לעמוד בתור שלושה ימים ומסתבר להם שהם הגיעו ביום הלא נכון.

עדי לנדאו: השירות שהם רוצים הוא בכלל בימים שני ורביעי ולא בימים שלישי וחמישי, לדוגמה.

עדי לנדאו: אחת הבקשות המינימליות היא לא לעבור לשכה אלא לוח מודעות שיהיה מחוץ ללשכה, בקשה הכי פעוטה, הכי ניתנת ליישום, נתבקשה בעתירה של האגודה לזכויות האזרח בעקבות פניות שנעשו עוד קודם לכן, לפני שנים, והדבר הזה לא נעשה.

עדי לנדאו: מרבית הטפסים וטפסים שמחולקים בתוך הלשכה הם בעברית בלבד.

עדי לנדאו: רוב האוכלוסייה במזרח ירושלים לא דוברת עברית.

עדי לנדאו: אחוזים בודדים מתוך האוכלוסייה מדברים עברית.

עדי לנדאו: גם אני שמדברת את השפה העברית, לפעמים קשה לי לעקוב אחר הטפסים הביורוקרטיים האלה וקשה לי להבין בדיוק מה רוצים ממני.

עדי לנדאו: על אחת כמה וכמה תושב מזרח ירושלים לא יכול להבין את הטפסים האלה שכתובים בשפה העברית והוא נזקק לשירותי תרגום שהתעריפים שלהם הולכים ועולים מחוץ ללשכה.

עדי לנדאו: מודיעין – דבר הכי סטנדרטי שקיים בכל לשכה של משרד הפנים, עמדת מודיעין שתהיה בתוך הלשכה, לא קיימת במזרח ירושלים.

עדי לנדאו: דובר כאן על זכויות הפקידים שנמצאים בתוך הלשכה.

עדי לנדאו: היחס של הפקידים שנמצאים בתוך הלשכה, אולי חלקם תושבי מזרח ירושלים בעצמם, זה לא אומר כלום, אנחנו יודעים על אלימות שיש ממגב"ניקים ומחיילים שהם דווקא ערבים או דרוזים, אין שום משמעות למוצא של הפקידים שנמצאים בתוך הלשכה, היחס של הפקידים, לפי תלונות שמגיעות אלי, אפילו היחס כלפיי, כלפי עורכי דין שמייצגים את האנשים ומגיעים ללשכה, הרבה פעמים הוא יחס לא אנושי לא פחות מהיחס של השומרים.

יורי שטרן: אנשים שעובדים בתנאים כאלה הם גם מאבדים צלם אנוש.

אילן ליבוביץ: כשהם רואים שם עורך דין הם רק נעשים יותר גרועים.

עדי לנדאו: זו לא סיבה.

עדי לנדאו: הוזכרה כאן לשכת מנהל האוכלוסין בפתח-תקווה בתור השוואה.

עדי לנדאו: גם שם יכול להיות שהיו תנאים גרועים, גם שם היה יכול להיות קשה.

עדי לנדאו: אני חוזרת לדברים שאמרתי לגבי הזדקקות של תושבי מזרח ירושלים.

עדי לנדאו: אם אני מראשון לציון צריכה שירות כלשהו מלשכת מנהל האוכלוסין בראשון לציון, אני יכולה לוותר על השירות הזה.

עדי לנדאו: דובר כאן על דרכון.

עדי לנדאו: במזרח ירושלים אין דרכון, יש תעודת מעבר.

עדי לנדאו: אם תוקף דרכון הוא שמונה שנים או חמש שנים, תוקף של תעודת מעבר הוא שנה.

נעה שטיין: עדי הזכירה כאן שהאגודה לזכויות האזרח, אגב יחד עם מרכז אל-קודס הגישה עוד בשנת 1999 עתירה בנוגע לתנאים בלשכה במזרח העיר.

נעה שטיין: העתירה הזאת דרשה גם העברת הלשכה למשכן אחר, סביר, מרווח יותר, ולחילופין כמובן שיפור התנאים שעדי דיברה עליהם.

יורי שטרן: על מה ביססתם את העתירה, על אפליה?

נעה שטיין: גם על אפליה לעומת השירותים שמקבלים יהודים שמתגוררים במזרח העיר, ואגב לא מקבלים שירותים בלשכה במערב העיר.

נעה שטיין: כמובן שהעתירה הזאת התבססה גם על כללי מנהל תקין.

נעה שטיין: משרד הפנים הוא ספק שירות.

נעה שטיין: הוא צריך לתת את השירות הזה לא בחסד אלא כזכות.

יורי שטרן: מה היתה התוצאה של העתירה הזאת?

נעה שטיין: התוצאה של העתירה, וזה מה שחשוב פה, היתה התחייבות מפורשת של המדינה, אני יכולה לצטט מפסק הדין.

יורי שטרן: ביוני 2001, לפני יותר משנתיים.

יורי שטרן: "רשמנו לפנינו את הצהרת המשיבים כי הלשכה תועבר למקום חדש ומתאים במהירות האפשרית".

יורי שטרן: עדיין לא ראינו שום התפתחות בעניין הזה.

יורי שטרן: בינתיים הוגשה עתירה נוספת של ארגון אחר באותו נושא.

יורי שטרן: האגודה לזכויות האזרח פנתה פעם נוספת לפרקליטות המדינה, וחבל לי שאין כאן נציג של פרקליטות המדינה, פנינו יחד עם המוקד להגנת האזרח בעניינים האלה ולא קיבלנו תשובה.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: חבר-הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: יש לדעתי בעיות שמחייבות הקצאת תקציבים, הקמת מבנים וזה כרוך בזמן, למרות שהבעיה היא לא מהיום.

טלב אלסאנע: היה להם מספיק זמן גם להרחיב את המבנה, לשפר את המבנה.

טלב אלסאנע: אבל אפשר לעשות הפרדה בין דברים שמחייבים שינוי, וזה כרוך בזמן ובהשקעה, לבין דברים שמפליא אותי שהם קיימים.

טלב אלסאנע: זה פשוט שינוי תפיסה, שינוי גישה.

טלב אלסאנע: אנחנו שומעים שאין לוח מודעות.

טלב אלסאנע: יש בעיה עם התפיסה, עם הגישה, היחס הוא להקשות על אנשים כאילו זו המטרה ולא לייעל, או לתת לדברים לזרום, לרוץ וכאילו המשימה היא שהמשרד הוקם בתור מכשול נוסף בפני התושבים לקבל את השירות שמגיע להם.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים על הבעיות שקיימות כתוצאה מזה שאנשים לא מחדשים תעודת זהות.

טלב אלסאנע: לא פעם שוללים מהם את התושבות.

טלב אלסאנע: אני מקווה שאין מטרות פוליטיות העומדות מאחורי הביורוקרטיה וההתעללות הזאת.

טלב אלסאנע: אני לא בא בטענות לפקידים שנמצאים שם.

טלב אלסאנע: אלה הכלים שנותנים להם.

טלב אלסאנע: אבל גם במסגרת הכלים האלה אפשר לשפר כמו עניין תרגום הטפסים, עניין פרסום זמן הקבלה.

יורי שטרן: האם במדינת ישראל, תרגום לערבית הוא לא דבר מחייב?

טלב אלסאנע: זו שפה רשמית.

אבי לקח: חלק מהטפסים כבר מתורגמים.

אבי לקח: נעשה תהליך של תרגום כל הטפסים לערבית כולל טפסי הבקשות.

אבי לקח: זה כבר יצא לפועל.

יורי שטרן: מתי?

אבי לקח: הסתיים התרגום.

אבי לקח: זה המתין מאחר ויש נושא של שילובו באינטרנט.

יורי שטרן: אוי באמת.

יורי שטרן: זה בלתי נסבל.

אבי לקח: זה עוד לצאת בקרוב.

אילן ליבוביץ: מזל שלא אמרו שנגמר התקציב להדפסה.

יורי שטרן: יחזקאל לביא, אתה עברת את כל התקופות.

יורי שטרן: יש אוכלוסייה ערבית שלא כל כך שולטת בעברית.

יורי שטרן: האם אין חובה שכל הטפסים של מנהל האוכלוסין יהיו מתורגמים לערבית?

יחזקאל לביא: זו חובה ורוב הטפסים מתורגמים לערבית.

עדי לנדאו: לא רוב הטפסים מתורגמים לערבית.

יורי שטרן: מה זה רוב?

יחזקאל לביא: טפסים שהם לצורכי העבודה השוטפת מתורגמים.

יורי שטרן: זה לא כך לפי הדיווחים.

איתן כבל: בן-אדם בא למלא טופס עתידי כשהוא ימות?

איתן כבל: אחרי שהוא ימות?

איתן כבל: מה זה לצורך העבודה השוטפת?

איתן כבל: כל טופס שאתה ממלא, הוא טופס לעבודה שוטפת.

יחזקאל לביא: אותם טפסים מתורגמים נמצאים גם במזרח ירושלים.

יורי שטרן: הטפסים של מנהל האוכלוסין הם טפסים שמיועדים לציבור הרחב.

יורי שטרן: זה שירות לציבור, זה לא איזושהי התכתבות פנימית בתוך המשרד או בין משרדי.

יורי שטרן: זה לא דיווח למשרד האוצר, זה טופס שהאזרח אמור למלא אותו, ויש אזרחים שאינם דוברי עברית, יש ביניהם כאלה ששפתם ערבית.

יורי שטרן: בזמנו ניסיתי שיהיה תרגום גם לרוסית, אבל תרגום לשפה הערבית זה לפי חוק.

יורי שטרן: למה לא תורגם הכל?

אבי לקח: היסטורית זה לא תורגם בכל הארץ.

אבי לקח: נעשה תהליך של תרגום הטפסים שהוארך קצת יותר זמן ממה שחשבנו.

עסאם מח'ול: מתי התחלתם?

אבי לקח: אנחנו התחלנו את זה לפני כשנה וחצי וזה התעכב.

טלב אלסאנע: אתה מתכוון למזרח העיר?

אבי לקח: לא, לא, בכלל.

אבי לקח: יש בעיות.

אבי לקח: אנחנו רוצים לפתור אותן.

אבי לקח: היתה ועדה פנימית במנהל האוכלוסין, ועדה ארצית, לא רק למזרח ירושלים, שהיתה לה ישיבה מסכמת, ובתקופה הקרובה, אני לא יודע להגיד כמה, הטפסים האלה הולכים לצאת לכל הלשכות, לא רק למזרח ירושלים.

אבי לקח: מה שהיה במזרח ירושלים, בגלל הבעייתיות של הטפסים, חלק מהטפסים וההוראות נכתבו בערבית בכתב יד על ידי הפקידים שלי כדי להקל על האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אם חלק מהטפסים נכתבו בכתב יד בערבית על ידי הפקידים מדוע לא הודפסו?

אבי לקח: חלק הודפסו על ידי הלשכה.

אבי לקח: נעשה תהליך שיהיה מערכתי לא רק למזרח ירושלים.

טלב אלסאנע: לגבי הדברים הטכניים, הוועדה צריכה לקבל החלטה.

טלב אלסאנע: זה לא כרוך בתקציב וזה גם לא צריך לקחת הרבה זמן.

טלב אלסאנע: בעניין המבנים והפקידים, אני מסכים שמצבת כוח האדם הקיימת היום לא יכולה לעמוד בכמות הפונים ולא יכולה לתת את השירות בצורה הראויה.

טלב אלסאנע: לכן, צריך לכלול גם המלצה של הגדלת מצבת כוח אדם מיומן.

טלב אלסאנע: דבר נוסף, עניין של פרק זמן לגבי ההעברה.

טלב אלסאנע: כאן שמענו שהם הודיעו לבית המשפט הגבוה לצדק, לא לוועדה, שהם יעברו למבנה החדש במהירות האפשרית.

טלב אלסאנע: אני לא יודע מה זה במהירות האפשרית.

טלב אלסאנע: כבר עברו שנתיים.

טלב אלסאנע: בקצב הזה, אדוני היושב-ראש, מפת הדרכים תיושם, מזרח ירושלים תוחזר לפלסטינים.

יורי שטרן: חס וחלילה.

יורי שטרן: אז המצב יהיה יותר גרוע.

יורי שטרן: כבר לא תהיה כנסת שתדון במצב.

יורי שטרן: חבר הכנסת ליבוביץ, בבקשה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, לפעמים אני לא מצליח להבין איך המשרד שם פועל, איך הלשכה שם פועלת.

יורי שטרן: אתה גם היית שם?

אילן ליבוביץ: אני לא הייתי שם.

אילן ליבוביץ: אני מקבל פניות של אנשים שהגיעו לשם.

אילן ליבוביץ: אם בא בן-אדם לרשום את הבת שלו בתעודת הזהות כשנולדה לו בת והוא עובר ויה דלרוזה עד שהוא נכנס, אבל כשהוא נכנס כבר ומגיע לא אומרים לו: אתה צריך להביא א' ב' ג' ד'.

אילן ליבוביץ: אומרים לו: תביא אישורים שאתה משלם ארנונה, מים חשמל, מקוריים, לא צילומים.

אילן ליבוביץ: הלך הביתה, חזר עם זה.

אילן ליבוביץ: אומרים לו: רגע, עכשיו תביא את אשתך ואת הילדה.

אילן ליבוביץ: עוד לא ראיתי בשום מקום בארץ שבשביל לרשום את הילדה בתעודת הזהות צריכים הפקידים לראות אותה פיזית, בעיניים.

אילן ליבוביץ: לא מספיקה תעודת לידה מבית חולים ישראלי, תביא אותה.

אילן ליבוביץ: הביא את הילדה, אומרים לו: רגע, עכשיו תראה לנו שהיא גם רשומה בקופת-חולים.

אילן ליבוביץ: לא יכלו להגיד לו את כל זה מראש?

יורי שטרן: צריך להשוות את הילדה לתעודה כי זו יכולה להיות תעודה של ילדה אחרת.

אילן ליבוביץ: אני רשמתי כבר שני ילדים בלשכת משרד הפנים ברחובות.

אילן ליבוביץ: אף פעם לא ביקשו ממני להביא את הילדים.

אילן ליבוביץ: רק כשהלכתי לעשות להם דרכון, ביקשו ממני להביא אותם.

אילן ליבוביץ: כדי לרשום אותם בתעודת הזהות שלי לא ביקשו ממני להביא את הילדים.

אילן ליבוביץ: כל פעם מוסיפים דרישות.

אילן ליבוביץ: במקום לומר לבן-אדם: אלה הדברים שאתה צריך להביא אתך כשאתה בא לרשום את הילד או הילדה בתעודת הזהות, כל פעם פקיד אחר מביא דרישה אחרת ומטרטרים אותו.

אילן ליבוביץ: זו פשוט נבזות לשמה.

אילן ליבוביץ: איך אנחנו מתייחסים לאנשים האלה?

אילן ליבוביץ: אני כבר לא מדבר על התורים ואני כבר לא מדבר על זה שהוא צריך לשלם כסף בשביל להיכנס.

אילן ליבוביץ: אבל לפחות כשאתה בפנים, שתדע מה מבקשים ממך מאל"ף עד תי"ו.

אילן ליבוביץ: תבוא עם כל המסמכים פעם אחת ולא תרוץ שלוש-ארבע פעמים הביתה להביא מסמכים.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: חבר הכנסת מח'ול, בבקשה.

עסאם מח'ול: מה שאני אגיד לגבי המצב במזרח ירושלים זה יהיה נכון גם לגבי הביטוח הלאומי.

יורי שטרן: זה בוועדה אחרת.

עסאם מח'ול: במקום יש חיכוך בין המדינה, הריבון לבין התושבים זה המצב.

עסאם מח'ול: לכן אני חושב שאנחנו לא צריכים להתייחס לזה כאל בעיות טכניות ולא כאל בעיות של מעמסה על העובדים וכו'.

עסאם מח'ול: אני בחרתי לנסוע אתמול בחצות למזרח ירושלים ולהגיע למשרד הפנים.

עסאם מח'ול: אז הצטופפו מול הכלוב הזה כחמישים בני אדם.

עסאם מח'ול: חלק מהאנשים שעמדו שם באו לתפוס תור למחר, למחרתיים.

עסאם מח'ול: חלק אחר הם בריונים שיושבים שם ולמחרת בבוקר או אחר הצהרים מתחילים למכור את התור שלהם.

טלב אלסאנע: כמה זה עולה?

ענת הופמן: 300 עד 500 שקל.

עסאם מח'ול: סיפרה לי מישהי שכדי להוציא תעודת זהות היא הצטרכה לשלם 700 דולר.

עסאם מח'ול: מפתחים שם תרבות פלילית.

עסאם מח'ול: מפתחים כאן תרבות חדשה, תרבות שלא תישאר במזרח ירושלים, כל ירושלים תשלם את המחיר שלה, כל האזור ישלם את המחיר שלה.

עסאם מח'ול: אני חושב שכאן יש פשע מתמשך שבמשרד הפנים נותנים לו יד.

עסאם מח'ול: אני לא יכול לקבל שום תירוץ כאשר הדברים האלה נאמרים כאן ומישהו מנסה לתרץ לנו, אחרי 35 שנים, שהוא עוד לא הספיק לתרגם את הטפסים.

עסאם מח'ול: אני רוצה להגיד מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו.

עסאם מח'ול: הרי אי-אפשר לקיים עוד פעם דיון ובעוד חצי שנה נבוא לשמוע את יחזקאל אומר אותו דבר.

עסאם מח'ול: אני ביחד עם חבר הכנסת מלכיאור תיכננו לעשות סיור של הלובי היהודי-ערבי באזור.

עסאם מח'ול: אפשר לעשות את הסיור גם במסגרת הוועדה.

עסאם מח'ול: חשוב להיות שם ולראות, אבל לא רק לראות ולא רק לצאת לתקשורת ולהגיד: יש בעיה.

עסאם מח'ול: כולם יודעים שיש בעיה.

עסאם מח'ול: האתגר שעומד בפני הוועדה הזאת היום הוא מה היא תעשה כדי לשנות את המצב הקיים ולכך יש כמה רמות.

עסאם מח'ול: אני מציע שאותם ארגונים ששמענו אותם וארגונים שעוסקים בנושא הזה יכינו לנו רשימה של צעדים עכשיו, לא אחרי שעוברים למבנה החדש, כמו לוח מודעות, איפה מחכים האנשים.

איתן כבל: עד שיעברו למקום אחר יחזקאל כבר יתן תשובות לשר אחר.

עסאם מח'ול: אני מציע שהוועדה תאמץ את הבקשות האלה והן תהיינה החלטות של הוועדה שיועברו למשרד הפנים.

עסאם מח'ול: הוועדה תדרוש את ביצוען תוך פרק זמן מסוים ובעוד שלושה חודשים נקיים עוד דיון שבו נבדוק מה נעשה מכל הרשימה הזאת ומה לא נעשה.

עסאם מח'ול: אנחנו עכשיו בתקופת הקיץ.

עסאם מח'ול: עכשיו הביקורים של המשפחות.

עסאם מח'ול: אני הגשתי בקשה לביקור בירושלים.

עסאם מח'ול: יש הסכמה של שר הפנים.

עסאם מח'ול: מישהי נמצאת בדובאי, דרך הקונסוליה ברבת-עמון היא מבקשת להיכנס לבקר את האמא והאבא שלה שהם זקנים והיא רוצה לראות אותם.

עסאם מח'ול: עשר שנים היא היתה כאן.

עסאם מח'ול: שר הפנים נתן אישור.

עסאם מח'ול: הוא העביר את זה לראש מנהל האוכלוסין.

עסאם מח'ול: אתמול קיבלתי טלפון שהם קיבלו דחייה.

ואסל טאהא: מי דחה?

עסאם מח'ול: אני לא יודע.

עסאם מח'ול: יש כאן מדיניות ברורה, מתוכננת מראש, פשע ידוע מראש של להמאיס את החיים על האנשים האלה.

עסאם מח'ול: לזה אנחנו לא יכולים להסכים ועל זה אנחנו ניאבק עד הסוף כוועדה, לא רק כחברי כנסת ערבים, לא רק כחברי כנסת מהשמאל ולא רק כחברי כנסת אנושיים.

עסאם מח'ול: אנחנו כוועדה רוצים להסיר את החרפה הזאת מעלינו.

יורי שטרן: תודה.

יורי שטרן: את חברי הכנסת מהימין לא הזכרת.

יורי שטרן: יש מספר שאלות שהן שאלות מאוד ספציפיות, טכניות ואני מניח שמר לקח יכול לתת לנו תשובות.

יורי שטרן: שאלה ראשונה, מה הממדים הפיזיים של המקום?

יורי שטרן: כמה מטרים מרובעים יש באולם ההמתנה?

ואסל טאהא: אין אולם המתנה שם.

ואסל טאהא: זה כלוב.

יורי שטרן: טוב, חדר המתנה.

אבי לקח: כל הלשכה כ-600 מטר מרובע, כאשר ישנם שני אולמות המתנה, שבאולם אחד יכולים להמתין עד 60 אנשים יושבים, ובאולם השני עד כ-40.

יורי שטרן: אלה מקומות ישיבה?

איתן כבל: אלה שבפנים, שכבר הצליחו, זכו בפיס.

אבי לקח: אני רוצה, ברשותך, לתת כמה מילות רקע ואחר-כך להתייחס בגדול לנושא.

אבי לקח: הלשכה נותנת שירות לכ-250,000 תושבי מזרח ירושלים, כאשר מתוכם רק 10,000-12,000 הם אזרחים.

אבי לקח: המשמעות היא שכל השירות הוא שונה משירות שנותנים לאזרחים רגילים.

אבי לקח: הוא שירות שלפעמים דורש הרבה זמן ש פקיד.

אבי לקח: תוך כדי מתן השירות יש גם עיון בתיק האישי.

אבי לקח: התנאים בלשכה כבר תיארו אותם.

אבי לקח: אנחנו, כמו שכבר כאן נאמר, הפקידים והצוות שעובד שם הוא חי שם ונותן שירות.

אבי לקח: אני מוחה נגד הטענות על כך שהפקידים כאילו מתעמרים באנשים.

יורי שטרן: חבל על הזמן.

יורי שטרן: במצבים כאלה כבר אף אחד לא יכול להבטיח לשום צד שהוא מתנהג יפה.

אבי לקח: אנחנו נותנים את השירות לכל התושבים כאשר מצבת כוח האדם הקיימת היום היא לא מספיקה כדי לתת את כל השירות הזה.

יורי שטרן: אתם כנותני שירות, יש לכם הערכה כמה זמן לוקח לאדם להגיע לחלון הנכסף?

אבי לקח: ברשותך, תן לי לענות על השאלות.

אבי לקח: כמו שכאן נאמר, המצב במזרח ירושלים לא התחיל אתמול.

אבי לקח: כבר היתה נגד משרד הפנים עתירה ובעתירה, כמו שכאן כבר צוטט אבל צוטט רק חלק ממנה, בית המשפט העליון דחה את העתירה.

אבי לקח: הוא הציב כמה נקודות חשובות מאוד לשינוי ולשיפור, אבל יחד עם זאת ציין שחל שיפור מאוד מהותי מבחינת מתן השירות, ואני אגיד לכם מה השיפור שחל.

אבי לקח: בשנת 2001 הגענו סוף סוף עם צוות כוח אדם של 42 עובדים שעובדים קשה ונותנים שירות מעולה בתנאים הקיימים למצב שבו כל פונה קיבל את השירות באותו יום.

יורי שטרן: זה לא מה שהאנשים מספרים.

אבי לקח: זה מה שהיה ב-2001.

אבי לקח: היה מצב שכל מי שפנה ללשכה נכנס.

אבי לקח: קבלת קהל היתה משעה שמונה עד שתים-עשרה.

אבי לקח: בשתים-עשרה הכנסנו את כל מי שהיה והמשכנו לתת שירות בתוך הלשכה עד שעה ארבע.

אבי לקח: בשעה שתים-עשרה היה מצב שלא היו אנשים ממתינים בחוץ.

יורי שטרן: מה קרה מאז?

אבי לקח: בשנת 2002 פוטרו או התפטרו בגלל תנאי העבודה הקשים במזרח ירושלים כ-10 עובדים.

אבי לקח: כלומר, ממצב של כ-42 עובדים, שחלקם הניכר היה בפרונט או בתהליכי עבודה שמשפיעים על הנושא של התור, הלכו 10 עובדים שהם דוברים וקוראים ערבית.

אבי לקח: הגענו למצב של עד כ-29 עובדים, וזה בבת אחת החזיר את התורים ואת כל התופעות שהוזכרו כאן.

עסאם מח'ול: התקנים נשארו?

אבי לקח: הסוד של הלחימה בתורים זה לא המשטרה שהיא מאוד מסייעת אלא הורדת מחיר התור לאפס.

אבי לקח: איך אני מוריד את מחיר התור לאפס?

אבי לקח: אם אני נותן לבן-אדם שפונה היום את השירות היום והוא לא צריך בלילה לחכות.

עסאם מח'ול: השאלה שלי היא אחרת.

עסאם מח'ול: אתה דיברת על ירידה במספר העובדים ואמרת שהם התפטרו.

אבי לקח: פוטרו והתפטרו.

עסאם מח'ול: לא הביאו עובד במקום העובד שהתפטר?

אבי לקח: לא.

אבי לקח: צמצמו לנו את כוח האדם.

אבי לקח: זו הבעיה.

אבי לקח: ב-2001 הצלחנו לייצב את המערכת ולתת שירות באותו יום.

אבי לקח: מוכרי התורים נעלמו, פשוט לא קנו אצלם תור.

טלב אלסאנע: זה היה במקביל לדיון בבית המשפט הגבוה לצדק?

אבי לקח: בית המשפט הגבוה לצדק לא סתם דחה את העתירה.

אבי לקח: זה אחרי שהוא ראה נתונים שבאמת התור הצטמצם.

טלב אלסאנע: אחרי שהוא נתן את ההחלטה שלו הם פוטרו.

אבי לקח: היתה החלטה ואז האוצר קיצץ בתקציב וצמצמו את כוח האדם, ואז המצב חזר לקדמותו.

אבי לקח: בגלל שהתופעה חזרה, לאחרונה אישרו לי לגייס אנשים נוספים.

יורי שטרן: מתי?

אבי לקח: לפני כחצי שנה.

אבי לקח: אני נמצא בתוך תהליך שחלק מהעובדים כבר גייסתי.

עסאם מח'ול: אולי נוכל לעזור לך בגיוס עובדים?

אבי לקח: אני אשמח מאוד.

יורי שטרן: למה זה כל כך קשה?

אבי לקח: יש אנשים שמציעים את עצמם, לא תמיד הם עוברים את הבחינות של נציבות שירות המדינה.

יורי שטרן: יש בשכונות האלה אנשים משכילים, ויש אבטלה גבוהה.

אבי לקח: אנשים לא באים.

אבי לקח: מי שבא, בשמחה אני לוקח אותו ומראיין אותו.

יורי שטרן: כמה עובדים תושבי השכונות הערביות יש לך?

אבי לקח: כ-12 עובדים מקומיים.

אבי לקח: שליש מהעובדים הם מקומיים.

יורי שטרן: אחרי שהתקבלה החלטה של בג"ץ להעביר את המשרד למקום יותר נוח וכו', מה נעשה מאז?

אבי לקח: זה למעשה לא כל כך בתחום שלי, אבל אני לוויתי את הנושא הזה כי אני בעל עניין ואני חי שם.

אבי לקח: אני צריך לתת את השירות ואני רוצה לתת את השירות בצורה שווה לכולם כמו שמגיע לכולם.

אבי לקח: היה תהליך שבו כבר נמצא מבנה.

אבי לקח: במזרח ירושלים יש בעיה של היענות מבחינת נכסים להשכרה, סוגייה בפני עצמה.

אבי לקח: נמצא מבנה, נמצא יזם והיינו אמורים לעבור למבנה בוואדי ג'וז, מבנה שקיים, שכבר עבר אישורים והיה אמור לעשות הסבה.

אבי לקח: בגלל תהליך ביורוקרטי, סכסוך בין היזם ובין מנהל הדיור הממשלתי, העניין התפוצץ.

אבי לקח: לאחר מכן נמצא מקום אחר שהוא בית הספר מאמוניה, שגם נמצא בדרך לוואדי ג'וז.

אבי לקח: התהליך התחדש לפני כחצי שנה.

אבי לקח: למיטב ידיעתי הוא נתקע בגלל סוגיית תקציב.

אבי לקח: אני יודע שהיתה הוראה למצוא את התקציב.

אבי לקח: כרגע יש התחייבות לקדם את העניין.

יורי שטרן: התחייבות כספית?

יחזקאל לביא: יש סיכום ישיבה שהתקיימה אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה ב-9 לחודש הזה.

יחזקאל לביא: בה סוכם שבתוך 19 חודש, לא רק הלשכה אלא גם משרדים אחרים יעברו לאותו מבנה.

יחזקאל לביא: מה שאני אומר לך כרגע זה לא באחריות משרד הפנים אלא של מנהל הדיור הממשלתי.

יחזקאל לביא: הוא לא כפוף למשרד הפנים, הוא לא כפוף לשר הפנים, הוא שייך למשרד האוצר.

יחזקאל לביא: כל משרד צריך היה להעביר כספים מטעמו.

יחזקאל לביא: משרד הפנים הודיע שהוא מוכן להעביר את החלק שלו בנושא הזה, אין לנו בעיה עם זה.

יורי שטרן: מאז החלטת הבג"ץ עברו שנתיים.

יחזקאל לביא: אגב, אם יורשה לי הערה אחת מקדימה בעניין החלטת הבג"ץ, ואני רוצה להקריא לכם משפט אחד.

יחזקאל לביא: "מאז החל הדיון בעתירות האלה – וזה מה שהחברות כאן לא אמרו – חל שיפור ניכר במצב הדברים בלשכת המרשם תוך שהמשיבים מגלים רצון טוב לשפר את המצב".

איתן כבל: אלה שעומדים בתור לא יודעים את זה.

יחזקאל לביא: חבר הכנסת כבל, אני ממליץ בפניך לבוא ללשכה במערב העיר ולראות את התורים שם.

עסאם מח'ול: אנחנו נבוא.

איתן כבל: זה לא קשור.

איתן כבל: עם כל הכבוד, אני אומר לך, באף מקום, כולל פתח תקווה, שכבר שומו שמים כולנו נזעקנו כולל אני, אין תנאים מבחוץ כמו שיש במזרח ירושלים.

איתן כבל: דיר חזירים נראה יותר טוב.

עסאם מח'ול: אני מציע לקבל את ההצעה שלו, שבאותו יום נבקר גם במזרח וגם במערב.

יורי שטרן: מאז, כפי ששמענו ממנהל הלשכה, הדברים השתנו לרעה.

יחזקאל לביא: מאז חל קיצוץ בכוח האדם בכל משרדי הממשלה, כולל במשרדי הפנים בכל הארץ.

יחזקאל לביא: מאז חל קיצוץ תקציבי נוסף גם לאחר מכן בשעות נוספות.

איתן כבל: כמה פקידים משרתים אוכלוסייה במקומות אחרים?

איתן כבל: מה היחס בין גודל האוכלוסייה לבין מספר הפקידים?

איתן כבל: כל אחד יש לו בעיה שהיא מצריכה טיפול יותר מעמיק של הפקיד.

יורי שטרן: מצבת כוח האדם במזרח ירושלים נחשבת לתקינה מבחינתכם?

יחזקאל לביא: אם היא תהיה מלאה היא תיחשב כתקינה.

יורי שטרן: מה זה אם תהיה מלאה?

יחזקאל לביא: אם יאשרו שיהיו לנו 42 עובדים במקום, עם השעות ששר הפנים קבע שיהיו, ושר הפנים נכנס לעובי הקורה בנושא הזה, הוא קבע שעות נוספות לעבודה ולקבלת קהל, אז העסק יתבצע.

יורי שטרן: התקנים האלה אושרו או לא?

יחזקאל לביא: בשלב זה עדיין לא.

יחזקאל לביא: חלקם כן, לא הכל.

יחזקאל לביא: המצב לא חזר לקדמותו.

יורי שטרן: אצל מי זה תקוע?

יחזקאל לביא: האוצר.

יורי שטרן: אתם במשרד הפנים, עם כל המצוקה שיש לכם, לא יכולים להקציב חלקי משרה?

יחזקאל לביא: המזכירה לי צריכה לצאת לחופשת לידה.

יחזקאל לביא: הודיעו לי מהאוצר: אתה לא מקבל לשלושה חודשים האלה מזכירה.

יחזקאל לביא: זאת התשובה היום.

אבי לקח: ישנם שינויים מאוד מהותיים, לפחות לפי מה שאני רואה, את התוצאות לא נקטוף מחר, של הקצאת כוח אדם אלינו ללשכה, מעבר למה שכבר אושר.

אבי לקח: אגב נושא התורים, שאנחנו פוגשים את זה יום יום ולבנו נחמץ – אני רוצה להגיד כמה מילים מה עושים היום, וזה מה שמעניין אותנו.

אבי לקח: מה שעושים מיידית כדי לצמצם את נושא התורים עד שנגיע למבנה החדש, קודם כל פתחנו משעה אחת עד שעה שלוש וחצי, שזה לא מספיק ואנחנו מקבלים אדם ואז נפתח משעה שמונה וחצי עד שעה שלוש וחצי, טלפן שהוא נותן שירות לתושבים כמספר טלפון שאגב הוא פורסם בעיתון "אל-קודס" וכל השינויים שנעשים בתוך הלשכה כדי לשפר דברים, הכל מפורסם בערבית בכתב יד גדול, ברור.

יורי שטרן: אין לך מכונה?

אבי לקח: יש מכונה.

אבי לקח: אין לוח מודעות בחוץ כי לוח המודעות בחוץ נקרע על ידי האנשים בחוץ.

אבי לקח: אבל בכניסה הוא מפורסם.

אבי לקח: מה שאנחנו התחלנו לעשות, קביעת תורים למרכיבים מסוימים של שירותים שאפשר לעשות אותם לא מיידית.

אבי לקח: כבר התחלנו לעשות את זה.

אבי לקח: הפיילוט הזה מתחיל.

אבי לקח: יש ממש רשימות - - -

יורי שטרן: זה כזה הייטק שצריכים פיילוט?

אבי לקח: אם יש לי עובד חדש שעכשיו גייסתי אותו ואני צריך להכין אותו שיתן את כל התשובות והאנשים לא יצטרכו לבוא לכאן בתור כדי לשמוע את התשובה וישמעו אותה כשהוא עובד מול המחשב ונותן את התשובה "און-ליין" ואז הוא אומר לו מה להביא ומוסר לו את המידע, נכון שזה לקח זמן, אבל אנחנו בדרך הזאת.

יורי שטרן: מה לגבי הדברים הפשוטים שדיברו עליהם פה?

יורי שטרן: למה מודעות שאתה מוציא צריכות להיות בכתב יד?

יורי שטרן: זה לא כל כך בעיה להדפיס.

אבי לקח: זו לא בעיה.

אבי לקח: הן ייצאו מודפסות.

יורי שטרן: מה הבעיה עם לוח המודעות?

יורי שטרן: אם קורעים את המודעות, מוציאים עוד.

יחזקאל לביא: משחיתים אותו.

יורי שטרן: נו, אז מה?

אבי לקח: יש לוח מודעות בחוץ.

אבי לקח: הוא נמצא מאחורי הסבכה מפני שקרעו את זה.

אבי לקח: כאשר אלה הודעות שצריך להוציא אותם באופן מיידי כמו שינוי מספר טלפון, תולים אותן בחוץ, וכל פעם שזה נקרע, תולים מחדש.

אבי לקח: ההודעות לגבי שינויים הן זמינות לקהל, למי שמגיע.

אבי לקח: הודעות מהותיות מפורסמות בעיתון "אל-קודס".

ואסל טאהא: אנשים כועסים וקורעים כשהם מחכים שבועות.

אבי לקח: אני מסכים אתך.

אבי לקח: לגבי הדואר, בהתחלה אמרו לנו שאין כתובות במזרח ירושלים.

אבי לקח: אנחנו פתחנו שירות, כפי שנעשה בכל הארץ, וחלק מהמרכיבים שניתן לעשות אותם באמצעות הדואר, כמו רישום ילד כששני ההורים ירושלמים, הבן-אדם לא צריך להגיע למשרד.

יורי שטרן: לאיזה משרד דואר הוא ניגש?

אבי לקח: הוא ניגש למשרד הדואר במזרח ירושלים והוא שולח את זה משם.

אבי לקח: זה מגיע אלינו, הפקידים מוציאים לו את הספחים והוא לא צריך להגיע.

עסאם מח'ול: עדיין לא קיבלנו תשובה לשאלה המרכזית לגבי מה שקורה בחוץ.

יורי שטרן: ב-2001 עברנו את זה.

יורי שטרן: אני מדבר על סמך ניסיון, לא על סמך דבר שאני מתכנן אותו לעתיד.

יורי שטרן: ברגע שתתייצב אצלי מערכת כוח האדם בלשכה הזאת, עם התנאים הקשים האלה - - -

יורי שטרן: הבעיה כעת היא שאת התקנים הקיימים אתה לא יכול למלא.

אבי לקח: אני עכשיו נמצא בשלבי גיוס והכשרה של אנשים.

יורי שטרן: מה עם העובדים שפוטרו?

יורי שטרן: הם לא יכולים לחזור?

יורי שטרן: אבי לקח: הם כבר נשאבו למקומות אחרים.

יורי שטרן: ביטוח לאומי משלם משכורת יותר גבוהה והם לא חוזרים אלי.

יחזקאל לביא: במוסד לביטוח לאומי יש תוספת ייחודית.

יחזקאל לביא: במשרד הפנים אין דבר כזה.

יורי שטרן: נשאלו הרבה שאלות, בין היתר, לגבי טופס אחיד.

אבי לקח: יש טופס אחיד.

אבי לקח: הוא כתוב בערבית ובעברית.

אבי לקח: הפקידים נותנים לאנשים את הטפסים האלה.

אבי לקח: יש מצבים שבהם הלקוח רואה את הטופס ולפעמים הוא מביא את מה שהוא חושב שהוא צריך להביא.

יורי שטרן: למה טופס צריך להיות במחסור כזה, שבשביל לקבל אותו אנשים צריכים לשלם כסף?

אבי לקח: אין שום מחסור.

יורי שטרן: אם מוכרים טפסים זה אומר שיש מחסור.

אבי לקח: הטפסים האלה נמצאים ומופצים, וכל אחד יכול להוריד גם מהאינטרנט, עדיין לא בערבית, אבל זה יהיה גם בערבית.

אבי לקח: לצערי, המצב שבו יש מאכריות מסביב לעניין, אני אומר עוד פעם, אם אנחנו נגיע למצב שבו הגענו ב-2001, ואני מאמין שנגיע, עם שינוי של המקום – המקום זה לא רק תנאים, המבנה לא מאפשר לתהליכי עבודה רגילים להתנהל.

איתן כבל: אם אדם נכה מגיע, הוא מחכה למטה.

איתן כבל: הפקיד צריך לרדת אליו ואז הוא עוצר את כל התור.

אבי לקח: חבר הכנסת איתן כבל, כשבא נכה במכונית והוא לא יכול לצאת, עובד שלי יורד למטה, יוצא החוצה עם מאבטח ונותן לו את השרות.

אבי לקח: אין מה לעשות, במזרח ירושלים יש גם בעיה של ביטחון.

אבי לקח: אנשים נותנים את השירות בחירוף נפש, עם הרבה איכפתיות.

יורי שטרן: קודם כל, אני לפחות, ואני לא שמעתי דעה אחרת מעמיתיי, אני בהחלט מברך אותך על עצם הנכונות לעבוד במקום כל כך בעייתי ולתת שירות.

יורי שטרן: תנאי העבודה, ללא ספק, הם קשים מאוד.

יורי שטרן: ברכה לכל אלה שעושים את המלאכה שם.

יורי שטרן: אבל זה לא פוטר אותך משום דבר שאתה יכול לעשות באופן מיידי ולא עושה.

יורי שטרן: ענת הופמן דיברה על הסככה ועל ברזייה.

אבי לקח: סככה קיימת.

אבי לקח: זה לקח זמן.

ענת הופמן: לפני כמה ימים שמו אותה.

אבי לקח: היתה בעיה, אני נלחמתי על הסככה הזאת.

יורי שטרן: אני לא מבין, למה צריכים להילחם בעד סככה?

אבי לקח: אני רציתי את הסככה הזאת לפני הבג"ץ.

אבי לקח: מה זה עוזר לי?

אבי לקח: יש לי כסף לממן את זה?

לורן פוריס: אני סיירתי בלשכה במזרח העיר יחד עם ענת הופמן.

לורן פוריס: היינו שם לפני כחודש.

לורן פוריס: הדבר המהותי ביותר זה עניין של חלוקת מספרים לתור.

לורן פוריס: לא יכול להיות שאדם מחכה חמש-עשרה שעות ואז הוא הולך הביתה ללא שום דבר.

לורן פוריס: זאת אומרת, גם אם אתה נותן לו תור לעוד שבוע, או בעוד שמונה-עשר יום, לא יתכן שאדם צריך לחכות עשר שעות.

לורן פוריס: ואז אם הוא צריך ללכת לשירותים, התור נלקח לו.

אבי לקח: עכשיו פתחנו את הערוץ של תיאום טלפוני.

יורי שטרן: למה תיאום?

יורי שטרן: למה אדם לא יכול לצאת עם פתק מהמכונה הזאת?

אבי לקח: כאשר אתה לוקח את הסליל ומשאיר אותו בידי אנשים, באים אנשים אחרים - - -

לורן פוריס: תשאיר את זה אצל המאבטח.

יורי שטרן: פעם בשעה ייצא פקיד לתור ויחלק את המספרים.

אבי לקח: יש לי בעיה בגלל כוח האדם ליכולת מתן שירות באותו יום.

אבי לקח: אם אני נותן לו מספר ואחר-כך לא יכול לכבד את המספר - - -

עסאם מח'ול: איך זה קורה במערב העיר?

יורי שטרן: המצב הזה הוא לא נכון, הוא לא צודק, הוא בושה וחרפה לנו.

יורי שטרן: גם אם היתה איזו תקופת זוהר, מיתולוגית כמעט, ב-2001, זה יירשם בדפי זהב של משרד הפנים.

יורי שטרן: זה לא פוטר משום דבר היום וזה נמשך כבר שנתיים.

יורי שטרן: זה באמת צריך מאוד מאוד להכאיב לכל אחד שעובד במערכת.

יורי שטרן: אתה אולי עושה כמיטבך, אבל גם ממה שמעתי עכשיו אני בדעה שאם אתה תשב עם אדם שהוא יועץ ארגוני פרימטיבי, לא הייטק ולא פיילוט, אלא ממש אדם עם שכל ישר, שיגיד לך איך לסדר את התור, איך לתת מודיעין ואיך להקל על אנשים בדברים הפשוטים.

יורי שטרן: שלא ייצא ששנה אדם לא יכול לקבל "לה-סה-פאסה".

יורי שטרן: זה דבר שהוא אבסורדי.

יורי שטרן: שום דבר לא מסביר את זה.

יורי שטרן: יש לך 30 עובדים במקום 40, זה לא דרמה.

יורי שטרן: זה מאוד קשה, אבל זה עדיין מאפשר לך איזושהי עבודה.

יורי שטרן: לכן קודם כל אני דורש שאתם תעשו את השינויים הקטנים, מה שאמר חבר הכנסת מח'ול.

יורי שטרן: אלה מכם שמתמצאים בחוויה המאוד לא נעימה הזאת, תתנו עצות פשוטות מה אפשר לעשות באופן מיידי.

יורי שטרן: דבר שני, משרד הפנים עם מנהל הדיור הממשלתי חייב לתת דחיפות לנושא הזה.

יורי שטרן: אני בטוח שיש מה לשפר גם במתקן הקיים.

ואסל טאהא: יש לי הצעה.

ואסל טאהא: אפשר לתגבר את המשרד לשלושה חודשים על חשבון המשרדים השונים במערב העיר ולגמור את מכלול הבעיות האלה.

ואסל טאהא: ואז נגיע למצב הרגיל.

יורי שטרן: יש לו בעיה גם עם מילוי התקנים.

יחזקאל לביא: אנשים צריכים לדעת את השפה.

יחזקאל לביא: זה לא פשוט.

איתן כבל: אחרי כל ההתבזויות של הוועדה הזאת לדורותיה, אם ועדת הפנים לא תטיל את כל כובד משקלה לנושאים שמובאים כאן לאישור – כי מה זה להגיד ליחזקאל או למשרד הפנים או לשר: אנא מכם, תעשו.

איתן כבל: אתה יודע כמה מילים וכמה דפים נכתבו על זה?

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להביא הצעת סיכום להצבעה, שהוועדה רואה בחומרה את העובדה שמשרד הפנים, לאורך כל השנים, לא מתייחס להחלטות, לבקשות ולפניות של הוועדה הזאת.

איתן כבל: עם כל הכבוד למנהל, שיקח יועץ ארגוני, מה שאתם רוצים, אם משרד הפנים לא יתחיל כמשרד, כהנהלה להתמודד עם הבעיה, יבוא יושב-ראש אחר, חבר כנסת אחר.

איתן כבל: זה כמו הבדיחה של הגשש: אותן שאלות, אותן תשובות.

טלב אלסאנע: הוועדה יכולה לעכב את כל הדיונים של משרד הפנים.

יורי שטרן: אני לא אעכב דיונים של משרד הפנים.

טלב אלסאנע: יש לך סמכות.

איתן כבל: יש לך סמכות.

איתן כבל: אם לא, חבל על הזמן.

איתן כבל: תקבע לוח זמנים.

יורי שטרן: כל עיכוב בדיון זה עוד אזרחים שייפגעו.

יורי שטרן: אני אעשה את זה אחרת.

יורי שטרן: אני אפנה לוועדת הכספים ובדיון על תקציב 2004 נעכב את תקציבי משרד הפנים אם לא נראה תוכנית מאוד ברורה לפתרון הבעיה.

יורי שטרן: זה דבר אחד.

יחזקאל לביא: תביא בחשבון שהנושא הזה הוא באחריות מלאה של משרד האוצר ולא של משרד הפנים.

איתן כבל: כולנו תחת משרד האוצר.

יחזקאל לביא: אבל הוא זה שבונה את כל הדברים האלה.

יורי שטרן: או שאתם נלחמים או שאתם משלימים עם המצב.

יורי שטרן: דבר נוסף, אני חושב שעניין כוח אדם נשמע לא ריאלי.

יורי שטרן: אני נמצא הרבה באבו-גוש, כפר ערבי עם אחוז אבטלה מאוד גבוה באחרונה.

יורי שטרן: שפתם מתאימה לכם.

יורי שטרן: הרמה ההשכלתית שם גבוהה.

יורי שטרן: תרימו טלפון לסלים ג'אבר ותאמרו לו: אנחנו רוצים לגייס חמישה עובדים ללשכה.

יורי שטרן: אתה חושב שאתה לא תמצא?

ואסל טאהא: באוניברסיטה לא ימצא סטודנטים?

ואסל טאהא: אתה רוצה, אני אשלח לך עשרה סטודנטים.

ואסל טאהא: היו"ר יורי שטרן: אולי כוחותיך מוגבלים.

ואסל טאהא: אנחנו נפנה לשר בעניין הזה בהזדמנות הראשונה שהוא יהיה בוועדה, וזה בקרוב, וגם השאלה הזאת תונח לפניו.

ואסל טאהא: ולאלה שרוצים לנסוע לעשות ניתוחים, לזרז את הבקשות שלהם.

יורי שטרן: אנחנו נעשה סיור בלשכת משרד הפנים במזרח ירושלים.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: הישיבה נעולה.