ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 49, 2003-07-15 11:30

יורי שטרן: הכי הרבה – חצי שעה.

יורי שטרן: אנחנו צריכים להתחיל ישיבה בשעה 13:00 בנושא שמדאיג מאד את ראשי הערים, והוא – איחוד הרשויות.

בני רגב: אני לא זוכר בכהונתי בתפקידים בעיריה שהיתה התייחסות של ועדת הפנים לגבי לוד, ואני שמח על כך.

בני רגב: אני רוצה לומר לכם: אנחנו סיירנו, ושמענו טענות, טענות קשות, ובמיוחד לגבי הבניה הבלתי חוקית, אכיפת החוק.

בני רגב: אני חושב שפחות או יותר הבנו האחד את השני, וגם הוועדה סיירה וראתה בעיניים בדיוק מה שקורה.

בני רגב: ברור לכולם שהרשות המקומית לא יכולה להתמודד לבד עם הבעיות האלה, עם כל הכבוד,שיהיה זה מי שלא יהיה.

בני רגב: זו בעיה לאומית.

בני רגב: לא פעם חזרתי ואמרתי שאם לא ניתן את הדעת עליה היום זו תהיה בכייה לדורות.

בני רגב: גם אם נרצה פעם לתקן – לא נוכל.

בני רגב: הדברים ברורים.

בני רגב: אדוני, כבוד היושב ראש.

בני רגב: שמעת אותי גם אז, ואני חייב לחזור ולחזק את זה.

בני רגב: העיר הזו עוברת תקופה לא קלה.

בני רגב: במיוחד אחרי שהוועדה הקרואה שמונתה על ידי משרד הפנים, שהיתה צריכה לשנות ולתקן דברים- ואנחנו מדברים על עובדות, המצב החמיר פי כמה, דווקא על ידי אותה ועדה קרואה.

בני רגב: נכנסנו לתפקיד רק לפני מספר חודשים.

בני רגב: קרתה טרגדיה נוראית.

בני רגב: העיר הזו איבדה ראש עיר שכיהן הרבה שנים בעיר הזו.

בני רגב: לצערי הוא הלך מאתנו.

בני רגב: אני נבחרתי על ידי רוב מחברי המועצה לכהן כראש עיר עד לתקופת הבחירות.

בני רגב: לצערנו הוחלפו בעיר הזו כמה ראשי עיר בתקופה קצרה.

בני רגב: היו פה בחירות כבר כמה פעמים, והנה אנחנו נכנסים שוב למערכת בחירות.

בני רגב: ברור לכולם, לא אני אשנה את ההחלטות, שהעיר נפגעה מהעניין הזה.

בני רגב: אני אומר לכם את זה כתושב העיר, כיליד העיר הזו.

בני רגב: אני כואב את הכאב של העיר הזו, אבל לא יכול להיות שהכותרת, והמדיניות היא: תוכנית ההבראה, ואז נתייחס לעיר הזו.

בני רגב: ברור לכולם, שקיבלנו עיר עם גירעון עצום, קרוב ל- 150 מיליון, אם לא יותר.

בני רגב: לא קיבלנו שום מענקים, שום מענקי איזון.

בני רגב: לא נעזרנו בכלום, אלא אם כן קיבלנו תב"רים – תקציבים בלתי רגילים, ממשרדי הממשלה, אבל תקציבים לפעול?

בני רגב: אם אני יכול לתת דוגמאות – שאני לא יכול לתת שום שירות מינימלי לציבור, לא תאורה, הכבישים משובשים בכל העיר ואין לנו תקציבים לזה.

בני רגב: צריך להתייחס לעיריה הזו ולעיר, קודם כל.

בני רגב: לתת פתרונות מידיי ולהעמיד תנאים לראש הרשות, להנהלת העיר.

בני רגב: כלום לא נעשה, ואתה רואה – העובדים לא מקבלים משכורת, וחורה להם.

בני רגב: למרות, שאני רוצה לומר לך – במסגרת תוכנית ההבראה שראש עיר עובר היום, אתה גם לא יכול לפטר.

בני רגב: חלק גדול מהעובדים האלה, ואני אומר את זה, מקומם לא בעיריה.

בני רגב: אז קם ראש עיר, באומץ לב, והחליט שאלה לא יעבדו, ואלה יהיו במסגרת תוכנית ההבראה שמוטלת עליו, ואלה הם אלה שמפגינים.

בני רגב: שתבין – יש אלף עובדים בעיריה הזו.

בני רגב: באו לפה להפגין 60, אלה שהם מפוטרים.

בני רגב: מבחינתם הם באו להפגין.

בני רגב: הם קופצים על העגלה שאין משכורות, ובצדק.

בני רגב: כואב לי שהעובדים האלה לא מקבלים משכורת.

בני רגב: אין לי מענה, אין לי תשובה.

בני רגב: אני הוא הכתובת, שראש העיר לא דואג, לא מטפל.

בני רגב: חברה', אני גם נבחר ציבור, ואני עומד לפני מערכת בחירות, אבל למרות הכל – אני עושה את כל מה שמוטל עלי במסגרת היכולת ובמסגרת האמצעים המינימליים שנמצאים בידי.

בני רגב: אנחנו משתדלים לתת תקוות לתושבים, לתת אופטימיות שנעשים וייעשו דברים.

בני רגב: אנחנו אישרנו פה הרבה דברים: מכללות, שיגיעו, בעזרת השם, אם זה ייצא לפועל – 10,000 סטודנטים ללמוד פה.

בני רגב: אנחנו מקימים שכונה של גרעין תורני.

בני רגב: כשדיברנו על אוכלוסייה חזקה, והלחץ שהיה לנו לגבי ראש הממשלה – זה אותם 600 אנשי צבא שרוצים לבוא לגור בלוד.

בני רגב: ברור לכולם שאם ניתן להם את ההזדמנות הזו בתוך העיר, הם לא יבואו.

בני רגב: בשילוב עם האוכלוסייה הקיימת זה יוסיף, יחזק ויעודד.

בני רגב: אני יודע על קוצר הזמן שלך.

בני רגב: יש לי הרבה מה לומר.

בני רגב: הכנו פה תוכנית על מנת להסביר לוועדה כל נושא ונושא.

בני רגב: לצערי, אני מקווה ומאמין שיהיו לנו עוד הזדמנויות.

בני רגב: אני פונה אליך, בכל לשון של בקשה, ולוועדה המכובדת הזו: תהיו שגרירים של העיר הזו, כי למדתם את בעיותיה.

בני רגב: אסור להעמיד את תוכנית ההבראה כתנאי.

בני רגב: כולנו יודעים שתוכנית הבראה לא ניתנת ליישום כאשר עומדים מולך ועד עובדים, ההסתדרות – ואני לא רוצה להיכנס היום לפרטים.

בני רגב: אני אומר את זה בצורה חד משמעית – משיקולים זרים ולא ענייניים, מטרפדים.

בני רגב: הולכים לוועדה הפריטטית, הולכים לבית דין לעבודה.

בני רגב: מה אנחנו, מבחינתנו, אשמים?

בני רגב: הגשנו את תוכנית ההבראה.

בני רגב: בית הדין עדיין לא מאשר אותה.

בני רגב: יש חילוקי דעות.

בני רגב: כל זה כרוך בזמן, והעובדים היום כבר לא מקבלים זה החודש השני את משכורתם.

בני רגב: נכנסים לחודש השלישי ואין משכורות.

בני רגב: אני כואב את הכאב של העובדים האלה.

בני רגב: אני פונה אליכם, בכל לשון של בקשה: תפעילו את כובד המשקל שלכם למען העובדים, למען העיר הזאת, עיר במרכז הארץ, עיר מעורבת – ערבים ויהודים.

בני רגב: צריך לתת את הדעת, שלא נאבד את העיר הזו.

יורי שטרן: תודה רבה.

יורי שטרן: תודה לראש העיר, לחברי המועצה, לתושבים שהגיעו להשתתף בדיון.

יורי שטרן: אני גם מעריך את העובדה שלמרות הצמצומים מצאתם את התקציב לכיבוד - -

בני רגב: כיבוד צנוע.

יורי שטרן: אנחנו, לפחות, מעריכים את זה.

יורי שטרן: הסיור שהביא לכאן 5 חברי כנסת נחשב לסיור מוצלח.

יורי שטרן: אתה אמרת שאתה מצטער שלא כולם הגיעו, אז אני אומר לך: הגיעו 5 חברי כנסת, אם לא טעיתי, וזה, מכל הסיורים שעשתה הוועדה בכנסת הזו הסיור עתיר חברי הכנסת מכולם, וגם עתיר מבחינת התושבים.

יורי שטרן: אני מניח שמכל אלה שמכירים קצת את המטריה הציבורית, לא יימצא קנאי אחד שיקנא בך כראש עיר, עם כל הצרות שקיבלת.

יורי שטרן: באמת, אתה מתמודד פה עם בעיות מאד קשות, וכל מה שאתה עושה בתחום אכיפת החוק, בתחום הפיתוח, גם בתוכנית ההבראה והפיטורים הנדרשים – תבורך, ואני חושב שהוועדה תיתן לך יד בכל מה שמגיע לך.

יורי שטרן: אני אתחיל מכך שאפנה שוב, בשם חברי הוועדה, לשר הפנים ולשר האוצר, פניה חוזרת, לתקצב מייד את תשלום המשכורות לעובדי העיריה, כי שום דבר לא יכול להצדיק שלא משלמים משכורת לאדם עובד.

יורי שטרן: בסוף לא יהיה מנוס – אנשים יפנו לבתי משפט, כי זו עבירה על החוק.

יורי שטרן: ישלמו להם משכורות, עם ריביות והכל.

יורי שטרן: מי ישלם, בסופו של דבר?

יורי שטרן: תשלם הממשלה.

יורי שטרן: אז למה לדחות את זה, ולמה לכרוך את זה בדברים אחרים?

יורי שטרן: זה לא שייך.

יורי שטרן: סיפרתי לך שדיברתי על כך גם עם שר הפנים וגם עם שר האוצר.

יורי שטרן: אני אחזור ואדרבן, ואבקש גם מכם להיות יותר לוחצים בקטע הזה, גם מול ראש הממשלה.

יורי שטרן: אני מציע שחברי הכנסת שהשתתפו בסיור ידברו ויגידו מה התרשמותם, ואז, את הדיון הזה נסיים ואני אומר מה יהיה ההמשך.

יורי שטרן: בבקשה.

ואסל טאהא: אנחנו מאד מודים לראש העיר על קבלת הפנים, וגם לחברי מועצת העיר.

ואסל טאהא: אני נפגשתי עם ראש העיר בוועדה לפני שבועיים.

ואסל טאהא: שמעתי אותו בישיבת הוועדה בכנסת.

ואסל טאהא: אני שואל תמיד את השאלה: למה הגענו למצב הזה, המצב הנוכחי בלוד?

ואסל טאהא: מה הן הסיבות האמיתיות שאכן הן שגרמו למה שאנחנו רואים בשכונות העוני, שכונת הרכבת וכל השכונות.

ואסל טאהא: לכן, תרשו לי לומר מילה אחת – מדיניות של אפליה של 50 שנה כלפי אוכלוסייה מסוימת, קבוצה, קבוצת מיעוטים בעיר, בין אם זו קבוצה ערבית או קבוצה אחרת – אי אפשר לפתור אותה בזבנג אחד, תוך שבוע ימים.

ואסל טאהא: צריך לכך תהליך, וכפי ששמענו מחברת שכונה – צריך להשקיע בחינוך קודם.

ואסל טאהא: חינוך שהוזנח במשך 50 שנה ודאי שיוצר תופעות כאלה: עוני, זנות, סמים ועוד.

ואסל טאהא: זה ברור מאיליו שהמצב הסוציו אקונומי היום של התושבים בעיר הוא מצב מאד גרוע, שמייצר תופעות כאלה.

ואסל טאהא: לכן, צריך להתייחס לנושא הזה בשיא הרצינות, גם כתוכנית מגירה או תוכנית שעל הפרק, צריך להעלות אותה על השולחן כאן בעיריה, וגם בוועדות השונות והמשרדים השונים.

ואסל טאהא: לכן, אני חושב שיש מקום כאן באמת להתחיל להתייחס לכל הבעיות האלה בשיא הרצינות, מפני שאנחנו מייצרים בתוך העיר חלוקה אתנית בין יהודים לערבים, שכונה מפותחת מול שכונה לא מפותחת בצד השני, ללא הצעת פתרונות.

ואסל טאהא: אני שומע ממהנדס העיר שהתוכניות של השכונה ההיא, שם היה ויכוח קצת חם, הם כבר של 20 שנה.

ואסל טאהא: אז איך ייתכן שבמשך 20 שנה או 30 שנה יש תוכנית במגירה, והיא לא מבוצעת, כאשר יש מצב חברתי, סוציו אקונומי קשה, כרגע?

ואסל טאהא: לכן, כאשר אנחנו מדברים על תופעות שאנחנו לא רוצים שיקרו, שלא ישפיעו לרעה על היחסים בין יהודים וערבים, ואם אנחנו רוצים שהיחסים יהיו טובים, יחסים של אחווה, שיתוף פעולה של ממש, אינטגרציה אמיתית בכל תחומי החיים – אם אנחנו רואים שכונות מפותחות מכאן ושכונת עוני מכאן, שרק בדרום אפריקה רואים אפליה כזו, צריך גם להיזהר.

ואסל טאהא: צריך לעשות במלוא המרץ והכוח על מנת לפתור את הבעיות האלה.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שזה לא הביקור הראשון שלי בלוד.

טלב אלסאנע: כאן, בביקורים הקודמים, תחנות הסמים היו סופרמרקטים גדולים, ועכשיו הם קיוסקים קטנים.

טלב אלסאנע: אבל יש, לעניות דעתי, מקום לעשות, למרות שהממשלה אכן עושה, כך אני רואה.

טלב אלסאנע: מה שאני רוצה לציין שמבחינתי אין שום סיבה שאדם שעובד לא יקבל את המשכורת שלו.

טלב אלסאנע: זה שיש גירעונות בעיריה זו באמת בעיה של העיריה ושל השלטון המרכזי, אבל זו לא צריכה להיות בעיה של העובד ושל המשפחה שלו.

טלב אלסאנע: לכן, הדבר החשוב מבחינת המיידיות שלו, שצריך לטפל בו, זה העניין של תשלום המשכורות לאנשים עובדים.

טלב אלסאנע: הדבר השני הוא מבחינת מערכת היחסים בתוך העיר לוד.

טלב אלסאנע: לדעתי זה יתרון.

טלב אלסאנע: זה לא צריך להיות חסרון שהעיר היא עיר שיש בה יהודים וערבים שחיים יחד.

טלב אלסאנע: השאלה היא איך מתייחסים לציבור הערבי.

טלב אלסאנע: ההתייחסות כאילו הציבור הערבי הוא בעיה היא התייחסות פסולה, עבורי.

טלב אלסאנע: צריך להתייחס לציבור הערבי כאל ציבור הסובל מבעיה – בעיית תכנון, בעיית בניה, בעיית מוסדות ציבור, בעיית תשתית.

טלב אלסאנע: אם משפיעים בנושא הזה בצורה רצינית, אפשר לפתור את הבעיה, אבל אם מטייחים את זה, מגלגלים את זה, והמצב הולך ומחמיר – משפחה בת 5 נפשות, בעוד 10 שנים יהיו בה 20, ואז הבעיה תכפיל את עצמה.

טלב אלסאנע: צריך לפתור את הבעיה.

טלב אלסאנע: עם כל הכבוד, האנשים הללו לא הגיעו אתמול- שלשום ללוד.

טלב אלסאנע: הם שם כבר 30 שנה.

טלב אלסאנע: לכן, מדוע הבעיה לא מוצאת את פתרונה?

טלב אלסאנע: או שיש כאלה שלא רוצים לפתור את הבעיה, על מנת שכל פעם תגיע ועדה, נלך ונסייר לראות את המצב, וכאילו זו גזירה משמיים, המצב הקיים.

טלב אלסאנע: איפה שיש בניה ללא היתר זה במגזר הערבי, איפה שיש סמים – זה במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: לדעתי זו לא גזירה משמיים.

טלב אלסאנע: זה תוצאה ממצב אבסורדי, חוסר טיפול רציני.

טלב אלסאנע: צריך לפתח תשתית, לטפל בצורה רצינית.

טלב אלסאנע: אין אף אחד שלא אוהב את הילדים שלו.

טלב אלסאנע: אין אף אחד שלא רוצה שהילדים שלו יחיו במצב טוב יותר.

טלב אלסאנע: זה לא ביישוב אחר – זה בלב לבה של לוד.

טלב אלסאנע: אי אפשר פשוט מאד לומר שאנחנו רוצים שהעיר תתקדם ותמריא, ומצד שני להשאיר ציבור של 20% מאחור.

טלב אלסאנע: זה לא יהיה.

טלב אלסאנע: או שכולם ממריאים יחד, או שאף אחד לא ימריא.

טלב אלסאנע: לכן צריך להשקיע בצורה רצינית.

טלב אלסאנע: הדבר האחרון – אני חושב שהוועדה צריכה להמליץ.

טלב אלסאנע: כל פעם מדברים על טיפול נקודתי.

טלב אלסאנע: אני שמעתי את ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: הוא ביקר כאן לפני הבחירות הרבה פעמים.

טלב אלסאנע: מאז הבחירות הוא לא ביקר אף פעם.

טלב אלסאנע: אז דיברו על עכו, דיברו על לוד.

טלב אלסאנע: צריך באמת לתת גיבוי תקציבי למילים, להבטחות.

טלב אלסאנע: לכן אני חושב שצריך שהוועדה תמליץ להעניק טיפול נקודתי לעיר לוד מבחינת כל הטבות המס, ולסייע בידי ראש העיר.

טלב אלסאנע: זה לא עניין אישי.

טלב אלסאנע: כל ראש עיר ייתקל באותה בעיה.

טלב אלסאנע: לכן, בחירות לא יפתרו את הבעיה.

טלב אלסאנע: רוב הבחירות מנציחות את הבעיה.

טלב אלסאנע: אמנם אני לא מתערב בעניין הזה, מפאת רצון הבוחר, אבל הבעיה צריכה להיות בעיית הקצבת תקציבים לעיר הזו.

טלב אלסאנע: אני מברך אותם על קבלת הפנים למרות המצב הקשה שלהם.

ואסל טאהא: היתה החלטת ממשלה שבערים מעורבות – לוד, עכו, חיפה, לטפח במיוחד.

ואסל טאהא: היה הסכם בין ועד ראשי הרשויות הערביות וועדת המעקב, עם הממשלה, החלטה ברורה מלפני כמה שנים – לטפח את השכונות האלה, ולתקצב אותן דרך העיריות – אם זה לוד, חיפה או עכו.

עסאם מח'ול: אני רוצה להצטרף לתודות על ארגון הביקור הזה, גם אם על צורת ארגונו יש לי ביקורת, כי הוא היה מכוון לראות תמונה מסוימת.

עסאם מח'ול: חשוב שראינו אותה, בכל זאת.

עסאם מח'ול: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לדעת שלשלטון המרכזי יש יד ורגל במשבר ובחנק שנמצאת בו העיר לוד.

עסאם מח'ול: אנחנו מדברים על שלב אחד אחרי ועדה קרואה, שכביכול באה להוציא את העיר מהמשבר שלה, אך היא החמירה אותו.

עסאם מח'ול: מישהו צריך לשלם את המחיר על כך.

עסאם מח'ול: אני בטוח שמי שצריך לשלם את המחיר על כך זה לא העובדים שזועקים בחוץ, אלה שיש להם בעיה.

עסאם מח'ול: אני הייתי מציע לראש העיר לא לראות בהם אויבים.

עסאם מח'ול: הם לא הצד השני.

עסאם מח'ול: אני חושב שאתם באותו צד.

עסאם מח'ול: הזכות שלהם לקבל את המשכורת שלהם היא דבר שאנחנו נצטרך לגעת בו.

עסאם מח'ול: כרגע, כשנצטרך להיכנס לכנסת, עם המאהל שיש מולה של כל מיני אנשים שהגיעו לפת לחם – לא נרצה לראות גם את עובדי עירית לוד שם.

עסאם מח'ול: אני לא אומר שהם צריכים להמשיך לעבוד.

עסאם מח'ול: אני אומר שהגישה לעניין הזה צריכה להיות אוהדת, אחרת, שלוקחת בחשבון את זכותם להיאבק על משכורותיהם, ולא לראות במאבק שלהם, לא בעובדים ולא בהסתדרות כמכשול.

עסאם מח'ול: אני חושב שהשאלה המרכזית שעומדת בלוד, ולכן המצב נמשך ונמשך, ואנחנו מבקרים פעם אחרי פעם ושום דבר לא זז – צריך לשנות איזשהו דיסקט אצלנו, בתפיסה.

עסאם מח'ול: נגע בזה, אולי, גם חבר הכנסת טלב אלסאנע.

עסאם מח'ול: אי אפשר להמשיך לראות באוכלוסייה הערבית בלוד בעיה.

עסאם מח'ול: הגיע הזמן לראות מה אנחנו צריכים לעשות כלפי הבעיות של האוכלוסייה הערבית, ולא להתייחס אליהם כאל בעיה.

עסאם מח'ול: אני חושב שזה עושה את כל ההבדל.

עסאם מח'ול: אני לא חושב שזה אינטרס של הערבים בלוד, בלבד, או הערבים בעכו או חיפה בלבד.

עסאם מח'ול: זה אינטרס של כל העיר.

עסאם מח'ול: לא תתפתח ולא תיראה אחרת שכונת האקדמאים אם לא תיראה אחרת השכונה ממול.

עסאם מח'ול: זה המצב.

עסאם מח'ול: ולכן אני חושב, ופונה גם כאן לציבור בלוד – אל תשחקו לשאלה הזו כאילו שיש שתי אוכלוסיות שיש להן אינטרסים מנוגדים.

עסאם מח'ול: יש אינטרס משותף של שתי האוכלוסיות, תחפשו אותו.

עסאם מח'ול: בואו נוביל את המאבק יחד, כדי לצאת מהמצב הזה.

עסאם מח'ול: בדיוק מה שאני שומע, הטענות של התושבים בשכונת האקדמאים – הם עולים בד בבד עם האינטרסים והמאבק של התושבים בשכונה ממול.

עסאם מח'ול: אי אפשר להסכים למציאות שהתכנון נעצר היכן שמתחילים בתים ערבים.

עסאם מח'ול: אי אפשר.

עסאם מח'ול: אני חושב שאנחנו צריכים לשנות דיסקט בכל הרמות – בעיריה, בציבור.

עסאם מח'ול: הפתרון הוא בתכנון הקיים ובפיתוח השכונות למען האזרחים החיים בהם – כולם, ולא פינוי של צד אחד כדי שאז אפשר יהיה להתחיל את הפיתוח.

עסאם מח'ול: לכן, אכיפת החוק היא חלק מכל העניין הטיפולי בלוד, אבל היא לא התשובה, היא לא המענה.

עסאם מח'ול: אם לא תהיה כאן תוכנית רב מערכתית, לטיפול בכל הרמות- חינוך, תשתיות.

עסאם מח'ול: אפילו היכן שבונים, שכבר מכריזים שזו שכונה ערבית שהעיריה יזמה – לא תמצא עץ.

עסאם מח'ול: תסתכל על השכונה ממול – גנים, דשא.

עסאם מח'ול: מה, זה עניין של האזרחים?

עסאם מח'ול: אז באותה שכונה, מול שכונת האקדמאים שכנעו את התושבים שיקנו חמרה?

עסאם מח'ול: אנחנו צריכים לשנות דיסקט.

עסאם מח'ול: אם לא עושים את זה, שום דבר לא ישתנה, גם בביקור הבא.

עסאם מח'ול: אני אומר: אתם תקבלו את מלוא העזרה, מכל חברי ועדת הפנים, אם נתחיל לחשוב בצורה הזו, ולא בצורה שאומרת שאחד צריך לחיות על חשבון השני ולהתפתח על חשבון הנצחת האפליה כלפי השני.

יורי שטרן: חבר הכנסת עמרם מצנע.

יורי שטרן: אתה ניהלת עיר קצת יותר גדולה מלוד, שגם היא מעורבת.

עמרם מצנע: אני, מהביקור הקצר, ומהמפגש הבלתי אמצעי הזה, חושב שכולם ראו שהבעיה של העיר לוד לא יכולה להיפתר רק על ידי המנהיגות המקומית ועל ידי תושבי לוד.

עמרם מצנע: העיר, במשך שנים, נמצאת במצוקה.

עמרם מצנע: יש בה החלפת מנהיגות ומערכת פוליטית לא יציבה, ובעיות שהן בסדר גודל לאומי: מרכז פשע, מרכז סמים, ואוכלוסיות קשות.

עמרם מצנע: חשוב להבין שהמשך השינוי הדמוגרפי בעיר, של בריחת היהודים והיקף האוכלוסייה הערבית החלשה שנמצאת כאן יביא רק להחרפת המציאות והיחסים בין ערבים ליהודים.

עמרם מצנע: האבסורד הוא שמונתה כאן ועדה קרואה, שהכפילה את הגירעון.

עמרם מצנע: הוועדה הקרואה זו המדינה.

עמרם מצנע: המדינה באה לכאן, אמרה למנהיגות המקומית: אתם לא מסוגלים לנהל את העיר, לקחה על עצמה את הניהול, הכפילה את הגירעון, ועכשיו תובעת מהתושבים לשלם את זה.

עמרם מצנע: לדעתי זו הנקודה המרכזית.

עמרם מצנע: כבוד היושב ראש, זה הדבר שאנחנו צריכים לבוא אתו לירושלים.

עמרם מצנע: זה לא ייתכן.

עמרם מצנע: יש פה בעיות של ההנהגה המקומית.

עמרם מצנע: יש פה בעיה עם היכולת שלה להתמודד.

עמרם מצנע: אלה בעיות אובייקטיביות.

עמרם מצנע: זו חכמה קטנה מאד לנהל את העיר חיפה.

עמרם מצנע: לנהל פה, את המציאות הזו, זה כמעט בלתי אפשרי.

עמרם מצנע: כדי שהעיר הזו תצעד עוד צעד אחד קטן קדימה ותתרסק – זו תהיה בעיה של כל מדינת ישראל.

עמרם מצנע: בשנת 2003, מרכז הארץ, אפילו הסיור השטחי הזה שהסתובבנו בו היום- זו בושה וחרפה.

עמרם מצנע: אני לא אדבר על סדר העדיפויות הקלוקל של ממשלת ישראל.

עמרם מצנע: הייתי אתמול ברצועת עזה.

עמרם מצנע: גנים פורחים, בריכות שחייה.

עמרם מצנע: אין לך מושג מה שקורה שם.

עמרם מצנע: אתה בא לכאן, למרכז הארץ, ורואה את הדברים.

עמרם מצנע: אני לא אדבר על זה.

עמרם מצנע: אבל, חברים יקרים, זו פצצת זמן דמוגרפית, זו פצצת זמן חברתית, ואנחנו חייבים לטפל בה.

עמרם מצנע: העצוב מכל הוא שראש הממשלה לקח על עצמו עיר אחת בארץ לטפל בה.

יורי שטרן: לא.

יורי שטרן: שלוש ערים.

עמרם מצנע: חברים.

עמרם מצנע: את העיר לוד הוא לקח באופן אישי.

עמרם מצנע: אם זו התוצאה, עצוב מאד מאד מאד, כי הבעיה פה היא בעיה של ארגון, קבלת החלטות על ידי המערכת הממשלתית, ומימוש.

עמרם מצנע: זה שבאנו לפה לדבר, להקשיב, ולשמוע – תאמינו לי, אני חבר כנסת חדש, ומקווה שהנוכחים פה לא יתאכזבו היום כשלא יהיה משהו תכליתי.

עמרם מצנע: מה שאנחנו צריכים לעשות זה קודם כל לוודא שמשלמים פה את השכר.

עמרם מצנע: אם חיברתי את זה לגירעונות הענקיים שאחראית להם המדינה, ולחוסר האונסים של המדינה לקשור את כל מערכות השלטון – אני יודע מה זה ראש עיר של עיר חזקה, איזה בעיות ואיזה קשיים יש כדי לאחד את כל הרשויות לעבודה משותפת, אז בטח בעיר בעלת מבנה דמוגרפי כל כך חלש.

עמרם מצנע: פה זה משטרה, וזה משרד הפנים, ויושב פה הממונה על המחוז שיש לו חלק חשוב מאד ביכולת להתקדם פה.

עמרם מצנע: זה משרדי הממשלה השונים, זה, כמובן, בתי המשפט, והתביעה, והיועץ המשפטי לממשלה- כי אין בעיה לטפל בבעיות האלה, אם יוצרים צדק מסוים קטן.

עמרם מצנע: אנחנו, ועדת הכנסת, מפקחים על פעילות הממשלה, והממשלה במקרה הזה נכשלת כשלון חרוץ.

עמרם מצנע: ובסוף- אני חושב שהדבר הכי חשוב שאנחנו צריכים להביא באופן אופרטיבי זה שתמצא הדרך לשלם את השכר לעובדים.

עמרם מצנע: תוכנית הבראה, פיטורים ודברים כואבים – צריך לעשות אותם, אבל צריך לשלם את השכר לעובדים.

יורי שטרן: תודה לחברים.

יורי שטרן: אנחנו פשוט חייבים לעבור לירושלים, ולכן אסיים בכמה משפטים, בלבד.

יורי שטרן: יש לי עוד פתרון, מנעוריי, איך לוחצים על הביורוקרטיה.

יורי שטרן: מעבר למכתבים שאני אשלח, אני מבקש מכל חבר כנסת שהשתתף בדיון גם להרים טלפון בעצמו לשר הפנים, ולשר האוצר, ואולי אף לראש הממשלה, ולומר שצר לכם ואתם זועמים על כך - -

טלב אלסאנע: אולי שניזום דיון בכנסת - -

יורי שטרן: זה פשוט בוער, ולכן אני אומר – אם כל אחד ירים את הטלפונים שלו הוא יקבל מענה, וכך זה ייצור לחץ יותר גדול, כי זה, באמת, דבר בלתי נסבל.

יורי שטרן: דבר שני – לגבי הסוגייה הקשה ביותר פה, שאנחנו, פה בסיור הזה, למדנו מקרוב – הוא כל העניין הזה של מצוקת הדיור במגזר הערבי, הבניה הבלתי חוקית, והפשיעה שמלווה את זה.

יורי שטרן: אין ספק שיש דברים שמחייבים תיקון, אבל זה לא יקרה אם לא יהיה שיתוף פעולה מצד האוכלוסייה הערבית.

יורי שטרן: אני קורא לחבריי בוועדה, וחבר הכנסת עסאם מח'ול הציע משהו מבחינת הקמת ועד משותף פה – יכולים להיות פתרונות שונים ומשונים, אבל אם אנחנו באמת רוצים שלא לעשות מזה מניפולציות פוליטיות, לא לכאן ולא לכאן, אלא לסייע לעיר הזו ולתושבים שלה לפתור את הבעיות, ההתייחסות צריכה להיות מאד קרה ומאד אובייקטיבית.

4403: סליחה רגע, ברצינות.

4403: עם כל הכבוד לוועדת הפנים, אתם באים, וחוזרים לכנסת, ואני מאמין שאתם באים עם הרבה כוונות טובות.

4403: שמע, אנחנו נמצאים במצב המוכר של "הניתוח הצליח, והחולה מת".

4403: פה החולה עומד למות היום.

4403: השאלה היא אחרת: מה אתם עושים היום למען העיר הזאת?

4403: משום שפה אנשים הולכים הביתה, והנושא המרכזי – בניה בלתי חוקית, הוא חשוב, חשוב מאד.

4403: יש פה הנהלה שמכהנת בקושי חצי שנה, רבותיי.

4403: חצי שנה בקושי, ואתם באים אלינו היום, כשאנחנו מסתכלים לעובדים בעיניים, ולא לאלה שנמצאים פה, כי אלה שנמצאים במשרדים וממשיכים לעבוד ולתרום לעיר הזאת, הולכים הביתה ואין להם מה לאכול היום.

4403: אנשים מחזירים משכנתאות.

4403: מתקשר אלי מנהל סניף בנק ואומר: אני מגביל לעובדי העיריה את החשבון.

4403: כואב לי הלב.

4403: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, עם כל הכאב – עזבו, הכל סיסמאות.

4403: היום, היום – לא מחר, איך פותרים את הבעיה של לוד?

4403: היום.

4403: נגיע אתך לכל מקום.

4403: היום, לא מחר.

יורי שטרן: אנחנו לא נעזוב שום דבר.

יורי שטרן: מה שנוכל לעשות, קודם כל בשביל לסגור את העניין, זה שתשלום המשכורות ייעשה.

יורי שטרן: זה לא אומר שאנחנו נעזוב את הדברים האחרים, עם כל הכבוד לך.

יורי שטרן: גם לאחר תשלום המשכורת יש חיים.

יורי שטרן: לכן, הנושאים האלה הם נושאים שאנחנו נטפל בהם, ושוב אני אומר:

יורי שטרן: אם אנחנו באמת רוצים לתרום פה לדו קיום ולפתרון הבעיות, זה צריך להיות במלחמה טוטלית נגד בניה בלתי חוקית, במלחמה טוטלית - - -

ואסל טאהא: - - -לבנות אימון בין שתי האוכלוסיות.

ואסל טאהא: עקרו את האנשים מהנגב, והעיר לוד היוותה להם מפלט.

ואסל טאהא: ממשיכים לעקור אנשים והם נוהרים לכאן.

יורי שטרן: יש פה כל מיני אנשים.

יורי שטרן: ראינו גם מצוקה וגם ראינו כאלה וילות ואחוזות, שאי אפשר להגיד שמתוך מצוקה נולדה כזו וילה.

יורי שטרן: כך לא נולדות וילות.

עסאם מח'ול: תמיד מול הסלאמס יש וילות.

יורי שטרן: שום פתרון אי אפשר לבסס על הפרת החוק.

יורי שטרן: ואני מברך את משטרת לוד על כך שהיא, בעצמה, נושאת בפשיעה הזו.

יורי שטרן: אנחנו נשתדל לעזור.

יורי שטרן: יש אפשרות לתרום לבניית מערכת דו קיום שלא בנויה על שנאה ומתח.

איסמעיל אזבחה: - - יש בעיה של הריסת בתים.

איסמעיל אזבחה: במקום להשקיע - - תשתית למגזר - -.

איסמעיל אזבחה: למה הם בונים מלכתחילה - - ?

יוסי ארוש: - - -

קריאות: - - -

בני רגב: אני מבקש מכם.

בני רגב: תכבדו את יושב הראש.

בני רגב: תפסיקו עם ההשתלחויות האלה.

יוסי ארוש: לא לגנוב קרקע של המדינה - -

קריאה: זו קרקע פרטית שלך?

יוסי ארוש: הם לא גרים פה, הם לא חיים פה.

בני רגב: אני אוציא אותך החוצה.

יורי שטרן: צא בבקשה.

יוסי ארוש: אני יוצא.

יורי שטרן: אנחנו לא נפתח פה את הדיון החדש.

יורי שטרן: יהיו לנו עוד דיונים.

יורי שטרן: שמעתי גם מנציגי משרד הפנים, מהמשטרה, עד כמה הנוהל והחוק הקיימים משאירים פרצות, ומאפשרים לפורעי החוק להמשיך ולהפר חוק.

יורי שטרן: נשתדל לתקן את זה.

יורי שטרן: זה לא שולל שום צורך, לא בתכנון ולא במציאת פתרונות, או פיתוח תשתיות, אלא מה?

יורי שטרן: האוכלוסייה צריכה להיות שותפה לזה ולא רק לנצל את ההזדמנויות של התנהגות לא חוקית.

יורי שטרן: שני דברים שנעשה בנושא של העיר לוד באופן מיידי – האחד, כמו שאמרתי: ביקשתי מחבר הכנסת דוד אזולאי, לשעבר סגן שר הפנים, אדם שבקיא מאד בסוגיות העירוניות, להקים ועדת משנה שתתרכז בשתי ערים: בעיר לוד ובעיר עכו.

יורי שטרן: אני מקווה שוועדת המשנה הזו תהיה כלי לטיפול מתמיד בסוגיות של העיר.

יורי שטרן: דבר שני – אנחנו נזמן את מנכ"ל משרד ראש הממשלה לדיון ואנחנו רוצים לשמוע ממנו באמת מה נעשה.

יורי שטרן: שאלנו את השאלות האלה גם בישיבה שכבר היתה.

יורי שטרן: הייצוג של משרד ראש הממשלה היה ברמה של פקידות לא בכירה.

יורי שטרן: אני רוצה שמשרד ראש הממשלה ייתן דין וחשבון לוועדת הפנים של הכנסת במה מתבטא הטיפול המיוחד שראש הממשלה הבטיח לשלוש ערים במדינת ישראל: לוד, עכו ודימונה.

יורי שטרן: אנחנו נשאל לגבי העיר לוד, ואולי מהדיון הזה נדע גם קצת על אורות בקצה המנהרה.

יורי שטרן: אלה הדברים שאנחנו מתכוונים לעשות.

יורי שטרן: לכל נושא שסימנו פה: חוק וסדר, בניה בלתי חוקית, פיתוח והמצב התקציבי – לכל זה יהיה המשך.

יורי שטרן: אני חוזר לנקודה הכי כואבת והכי בוערת והיא העניין של תשלומי המשכורת.

יורי שטרן: זה לא תלוי בנו, אך במה שתלוי בנו – מבחינת הפעלת הלחצים, אני מקווה שנעשה את שלנו ככל שנוכל.

בני רגב: יש לך עוד כמה דקות?

יורי שטרן: לצערי לא.

יורי שטרן: עם המשטרה יהיה לנו דיון בנפרד.

יורי שטרן: על רגל אחת אין טעם להיכנס לעניין.

בני רגב: או.

בני רגב: קיי.

בני רגב: תודה.

בני רגב: שמענו את חברי הכנסת, אבל דבר אחד חורה לי, דווקא במגזר הערבי.

בני רגב: יש איזו מין אווירה שכולם עליהם ולא עושים כלום.

בני רגב: רבותיי, בתקופה הקצרה הזו אנחנו מיישמים תוכניות, שינוי יעוד, לשכונות – פרדס שניר, רכבת.

בני רגב: אנחנו דואגים לחינוך, מאשרים השקעות לבתי ספר, גני ילדים.

בני רגב: אני אומר לכם: ברור לי, כראש עיר, שהדאגה למגזר הערבי היא יותר דאגה למגזר היהודי.

בני רגב: כולנו יודעים.

בני רגב: אנחנו לא באים למרר את החיים של המגזר הערבי.

בני רגב: כך זה משתמע מהדברים.

בני רגב: אנחנו פועלים מתוך דאגה למגזר הערבי, ויש הרבה שינויים בתוך המגזר הערבי.

בני רגב: אנחנו מודעים לכל זה.

בני רגב: שלא ישתמע שכל כולנו נגד.

בני רגב: אנחנו נותנים ויש לנו הוכחות.

בני רגב: עם זאת, דבר אחד שיהיה ברור: לא ניתן יד להפרת חוק.

בני רגב: חוק יהיה חוק, לא יעזור לאף אחד.

בני רגב: כל זמן שאני מכהן כראש עיר – אשמור על החוק, לא יעזור לאף אחד.

יורי שטרן: יישר כוח בכיוון הזה.