הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 16, פרוטוקול מספר , 2005-01-18 12:00

ישראל אייכלר: אז אפשר במכתב פשוט לגברת טובה ארצי שהיא ממונה על הפיקוח של מכוני השמיעה, להגיד – איקס מכון לא בסדר.

טובה ארצי: נכון, הכי קל, ואז אפשר לבדוק.

ליאורה בירן: זה תפקידנו?

ליאורה בירן: זה תפקידי?

פרידה קורנברוט: זה תפקיד של משרד הבריאות.

מיכאל דור: יש לך מידע – למה המידע הזה מעולם לא הועבר אליה ואליי למשרד הבריאות?

מיכאל דור: מדובר הרי על הונאה.

ישראל אייכלר: נכון.

ישראל אייכלר: אגב, החפץ חיים פוסק, הוא היה מאוד מקפיד בלשון הרע, שאם אתה יודע שמכולת גונב אנשים, מצווה להגיד לאנשים לא להיכנס לפה כי הוא גונב.

ישראל אייכלר: זה לא לשון הרע.

מיכאל דור: אז אני אדע איך לקרוא את זה, ואדע שזה מתחרה, ואקרא את זה בזהירות רבה, אבל את המידע תעבירו.

ישראל אייכלר: בכל מקרה, אתם צריכים לפקח על זה.

טובה ארצי: בכל מקרה, אני רוצה לסייג את זה עוד יותר.

פרידה קורנברוט: אני רוצה לעניין הפיקוח בלבד – אם אין תקנות - - -

ישראל אייכלר: למה את חוזרת לזה כבר פעם שלישית?

ישראל אייכלר: היא מדברת כקופת חולים.

ישראל אייכלר: היא מפקחת.

טובה ארצי: זה סיפור שאתה מקבל מהמושלם.

טובה ארצי: אבל אם אתה הולך, קורא מודעה בעיתון – כמו שאמרה ליאורה עמיתתי, והולך למכון להתאים מכשיר שמיעה.

טובה ארצי: הוא הולך עם אביו, אדם מבוגר הולך עם הבן שלו, ואני הייתי נוכחת בכזה דבר בתור צופה תמים, והסוחר של מכשיר השמיעה אומר לאותו אדם מבוגר – תראה, לפי הקומה שלך, מתאים לך מכשיר שמיעה כזה וכזה, יש לי מכשיר שמיעה מדגם שעולה עשרת אלפים שקל, ויש לך מכשיר שעולה שלושת אלפים שקל.

טובה ארצי: זה שבעשרת אלפים שקל – הרבה יותר טוב, ייתן לך הרבה יותר יתרון, ואתה גם צריך שיהיה בשתי האוזניים.

טובה ארצי: הבן אומר – אני אקנה את הטוב ביותר עבור אבי, והם מוציאים עשרים אלף שקל בלי שהם יעשו ניסיון אפילו להתאים מכשירים שהם הרבה יותר זולים שעולים אלפיים חמש מאות שקל, שלושת אלפים שקל.

טובה ארצי: בלי שנעשה ניסיון ללכת לעוד מקום, וכאן הבעיה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת – חוסר מודעות.

ישראל אייכלר: אז אולי נחזור להמלצה שהחוברת הזאת תופץ או תמצית ממנה לכל המבוטחים ולא רק לרופאים.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך.

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו עוברים לקופת חולים מאוחדת, לד"ר ישראל קליין, בבקשה.

ישראל קליין: טוב, לא נחזור על הנקודות שדיברנו כבר.

ישראל קליין: הקופה קשורה עם שישים ושמונה מכונים בארץ, בשישים ושמונה מהמכונים, מאה אחוז מהם יש לכולם תעודות הכרה לקלינאי תקשורת, כאשר הבדיקה נשלחת לידי רופא אף-אוזן-גרון.

ישראל קליין: יש לנו איזה שהוא פיקוח על התשובות גם על ידי רופא אף-אוזן-גרון.

ישראל קליין: מהשישים ושמונה יש שלושים שיש להם הסכם עם הקופה להתאמת מכשיר שמיעה.

ישראל קליין: עד עכשיו לא שמענו שיש בעיה כזאת, ולא הגיע אלינו, לא לועדת פניות חברים ולא לשום מקום.

ישראל אייכלר: שום תלונה.

ישראל אייכלר: לא על מכשירים ולא על מכונים.

ישראל קליין: שום תלונה.

ישראל קליין: לא על מכשירים.

ישראל קליין: על מכונים כן.

ישראל קליין: בדקנו ובאמת יש כאלה.

ישראל קליין: לאלה שאין לנו הסכם על בדיקות ילדים, למרות שאין הנחייה ממשרד הבריאות, תשעים ותשעה אחוז, יש לפחות בהצהרה – זה הדבר היחיד שיכולנו לעשות – הצהרה שכל ילד נבדק על ידי שני קלינאי תקשורת מוסמכים, זאת אומרת שעם הכרה, לאלה שכתבו שאין להם אישורים, ביטלנו את ההסכם.

ישראל קליין: ביטלנו את ההסכם שהם יכולים לבדוק ילדים.

ישראל קליין: זה פחות או יותר.

שלומית קואולמן: סליחה, כמה מקבלים אצלכם החזרים על מכשירי שמיעה.

ישראל קליין: במושלם – אלפיים שקל כל שנה.

ישראל אייכלר: בבקשה, רשות הדיבור לגברת ביבי.

חנה ביבי: אנחנו מאפשרים לחברי מכבי, לגשת או לאחד משלושה מכוני השמיעה הגדולים שלנו יש, שלנו בתוך מתקני הקופה שעובדים כמובן לפי הסטנדרטים הגבוהים ביותר לביצוע בדיקות שמיעה, או לבתי חולים, שגם שם הסטנדרטים גבוהים, או לחמישה מכונים עצמאיים פרטיים שאיתנו בהסדר, כאשר מי שרוצה להיות איתנו בהסדר לבדיקות שמיעה, צריך להמציא לנו את כל התעודות של הצוות שעושה את בדיקות השמיעה שם.

יולי תמיר: גם של המיכשור?

חנה ביבי: כן, גם.

חנה ביבי: ראשית – אנחנו מבקרים במכון, אנחנו רואים שהוא עומד בסטנדרטים מבחינת המיכשור, והסטנדרטים הפיזיים, וכמובן בכל הנושא של הצוות שמבצע.

חנה ביבי: בנוסף לזה אנחנו עורכים בקרה במכונים הפרטיים הללו אחת לכמה זמן, ומוודאים שאכן הבדיקות נעשות כפי שאנחנו דורשים.

ישראל אייכלר: מי בקופה שלכם מוסמך לזה להחליט איזה מכונים לקבל ואיזה לא?

חנה ביבי: בסופו של דבר, כל בקשה כזאת מגיעה אליי.

חנה ביבי: בסופו של דבר.

חנה ביבי: התהליך מתחיל במחוז, יש לנו קלינאיות תקשורת מחוזיות שבודקות את הצרכים שלנו, את המכון עצמו שמבקש להתקשר אלינו.

ישראל אייכלר: ואת הארצית.

חנה ביבי: כן, אני הארצית.

חנה ביבי: בסופו של דבר זה מגיע אליי.

חנה ביבי: כך שאין הנחות, לפחות מהרגע שאני נכנסתי לתפקיד, שייכנס לתפקיד מבלי שאני אדע.

ישראל אייכלר: כמה אתם משלמים?

ישראל אייכלר: בכמה אתם משתתפים?

חנה ביבי: אנחנו משלמים היום למכון את כל העלות שלו.

ישראל אייכלר: לגבי מכשיר, מה שדיברנו על העלות שלו.

חנה ביבי: מכשירי שמיעה זה נושא אחר, ואני בכוונה מפרידה, כי הנושא של בדיקות שמיעה, כמו שאמר ד"ר בלום, הוא בעצם הנושא המרכזי ביותר.

ישראל אייכלר: ומה עם מכשירי שמיעה?

חנה ביבי: לגבי מכשירי שמיעה, אין לנו הסדרים ואין לנו הסכמים, ואנחנו לא עושים אצלנו התאמות של מכשירים.

ישראל אייכלר: רק את הבדיקה.

חנה ביבי: בדיוק.

חנה ביבי: והסיבה היא, שאנחנו באמת רוצים לאפשר למבוטחים שלנו ללכת ולבדוק היטב היכן הם רוצים לעשות את המכשיר, לבדוק – היום אנשים פותחים את האינטרנט, בודקים ואומרים – אני רוצה מכשיר איקס ואני רוצה מכשיר וואי.

חנה ביבי: אנחנו לא יכולים לומר לו שהוא ייקח את המכשיר שאנחנו רוצים, או שאדם שלנו יחליט בשבילו.

חנה ביבי: זאת אומרת שיש את הצד של המטבע.

ישראל אייכלר: כן, אבל מקצועית אתם צריכים לבדוק את המכשיר – כקלינאית תקשורת ארצית את צריכה לבדוק כשמביאים לך איזה מכשיר, להגיד למבוטחים – תקשיבו, המכשירים האלה אינם טובים.

חנה ביבי: תראה, המכשירים טובים.

חנה ביבי: השאלה אם המכשיר מתאים לאיש.

ליאורה בירן: אני יכולה לתת איזה הסבר מקצועי?

ישראל אייכלר: ממש בסיום הדברים.

ליאורה בירן: מקצועי לגבי הבדיקה של מכשירי השמיעה הדיגיטליים?

ליאורה בירן: שבעצם יש כרגע בעולם בעיה איך בודקים אובייקטיבית את השיפור המדוייק של מכשיר דיגיטלי.

ליאורה בירן: יש חיפוש בעולם של דרך בדיקה, למעשה – גם שרה תגיד שאין לנו היום דרך ממש אובייקטיבית לבדיקה של המכשירים הדיגיטליים.

ליאורה בירן: זה לא אנחנו, בעולם עוד לא מצאו את השיטה המתאימה.

חנה ביבי: אבל למחיר יש משמעות.

חנה ביבי: ולכן אנחנו נותנים החזר של שלושת אלפים חמש מאות עשרים וחמישה שקלים – נכון לראשון לינואר 2005 (1.1.2005) למי שיש לו ביטוח – נותנים סכום זה לכל אוזן, אחת לשנתיים.

חנה ביבי: מי שמבוטח במגן זהב.

יולי תמיר: ומי שאין לו מגן מושלם?

אחיה קמרה: שש מאות עשרים וחמישה שקלים בלבד.

יולי תמיר: זה רוב האוכלוסיה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לגברת חנה ביבי, עכשיו למר שוקי רודיטי, אגף לרפואה בקופת חולים לאומית, משפט אחד לסיום.

שוקי רודיטי: יותר ממשפט אחד.

ישראל אייכלר: אין לי זמן ליותר ממשפט אחד, כבר דיברת.

שוקי רודיטי: לפני שלוש שנים ראינו שהתחום מאוד פרוץ, ואנחנו קבענו סטנדרטים שהמיניסטריון לא קבע: הפנייה לבדיקת שמיעה – רק באמצעות רופא.

שוקי רודיטי: כל המכונים זכו אצלנו במכרז.

שוקי רודיטי: פרסמנו מכרז לבדיקות שמיעה לכל הרשימה של המכרז ולכל המכשירים.

שוקי רודיטי: אני עברתי אישית בכל המכונים וביצעתי פיקוח לפי סטנדרטים שאנחנו קבענו ושנאמרו כאן על ידי כל החברים.

שוקי רודיטי: פשוט הלכתי ולמדתי מכל אחד מהגורמים, ואימצנו מה שאומרים קלינאי התקשורת.

שוקי רודיטי: בדיקת שמיעה לילדים על ידי שתי קלינאיות, בדיקת שמיעה למבוגרים על ידי קלינאית אחת.

שוקי רודיטי: מי שאין לה ניסיון של שנתיים לא יכולה לעשות בדיקה בלי הכשרה.

שוקי רודיטי: מי שאין לה ניסיון של שנתיים לא יכולה להתאים מכשירי שמיעה.

שוקי רודיטי: מכשירי שמיעה- בכל עיר קבענו שיהיו לנו לפחות שני ספקים, לפעמים לאחר יש תוצרת מרצדס, וזה רוצה וולוו, אז שיוכל להשוות.

שוקי רודיטי: יש לנו כשישים ספקים ברחבי הארץ שנותנים שירות.

שוקי רודיטי: מאחר שהתחום מאוד פרוץ, אנחנו לא מאפשרים ללקוחות ללכת למי שהם רוצים, אלא כל השירות בהתחייבויות הלקוח.

שוקי רודיטי: בא אלינו ומקבל טופס שבע עשרה, במהלך קיום המכרז קיבלנו הוזלה מאוד משמעותית של המחירים ברמה של עשרים, עשרים וחמישה אחוז.

שוקי רודיטי: את כל ההנחות העברנו לקוח, כך שהלקוח מקבל פעם אחת את המנוף שהוא קיבל במכרז – שזה עשרים אחוז, ועוד הטבה בהיקף של מי שיש לו "לאומי זהב", בהיקף של אלפיים-אלפיים חמש מאות שקל.

שוקי רודיטי: היום לקוח יכול לקנות מכשיר במחיר של שתים עשרה אלף שקל לאוזן, כאשר מה שהוא ייצטרך לשלם זה חמשת אלפים שלוש מאות.

שוקי רודיטי: זאת אומרת שהוא מקבל כמעט ששת אלפים שש מאות שקל.

שוקי רודיטי: ששת אלפים עד שבעת אלפים שקל לאוזן.

שוקי רודיטי: במחירים נמוכים ההוצאה היא הרבה יותר נמוכה.

שוקי רודיטי: אנחנו מאפשרים ללקוחות את כל טווח מכשירי השמיעה שיש בשוק, אבל מקרב ספקים שאנחנו מבקרים אותם.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: ד"ר דור בבקשה, מנהל שירותי רפואה במשרד הבריאות.

מיכאל דור: אני לא אחזור לנושא, אבל רק במשפט אחד.

מיכאל דור: יש לנו בעיה חוקתית קשה.

מיכאל דור: יש שני חוקים כרגע בעיגון מתקדם, אבל אני לא יכול לתת לוח זמנים.

מיכאל דור: אחד בנושא אמ"ר – אביזרים ומיכשור רפואי, וזה לגבי סוגי המכשירים והפיקוח על המכשירים עצמם, השניה – מה שהגברת ציינה בצדק, דרך פקודת בריאות העם, לגבי הכשרת כוח אדם, והפיקוח על זה.

מיכאל דור: נקודה שניה – גם בהיעדר חקיקה ותקנות חוקיות, יש אפשרות, ואני מוחה על הקטע הזה שאתם אומרים, אין לחקיקה – הכל הפקר.

מיכאל דור: יש במדינה מספיק חוקים שעוסקים בהונאה.

מיכאל דור: זאת אומרת שאם אדם מציג את עצמו כמי שיכול ומוכשר לעשות פעולה, ועשה והתאים מכשיר שמיעה לא נכון – זו הונאה.

מיכאל דור: לא צריך חקיקה מיוחדת בשביל זה.

מיכאל דור: תפנו אליי.

מיכאל דור: אני משמש במשרד כיושב ראש ועדה למניעת הונאות ברפואה.

מיכאל דור: תעבירו אליי מידע כזה והוא יטופל ברמה פלילית.

ליאורה בירן: אם אין חוק, זו הונאה?

מיכאל דור: זו הונאה.

מיכאל דור: אל תתווכחי איתי.

מיכאל דור: אם אדם לוקח מאדם אחר כסף עבור פעולה שהוא ביצע עכשיו ולא יודע לעשות כמו שאתם תיארתם, אז זו הונאה.

תמי מירון: אבל הוא טוען שהוא יודע.

מיכאל דור: אז הוא יגיד את זה בבית משפט, ותאמיני לי שיהיה לו קושי להסביר את זה.

תמי מירון: הוא עושה את זה כבר עשרים שנה.

יוסף בלום: זה רק אם הוא יודע שזה הונאה.

מיכאל דור: אם אני לא יודע והוא לא יודע אני לא אוכל לעשות כלום.

יוסף בלום: כמו שכל אחד יכול לעשות ניתוח פלסטי.

יוסף בלום: הוא ימצא פראייר והוא יפשל ויגיע לבית משפט, אז הוא יצטרך להצטדק.

מיכאל דור: נכון, אבל אם אתה טוען על מי שעושה את הניתוח הפלסטי שאינו מוסמך לזה במקום שאינו רשאי לעשות את זה, אני אוכל לטפל בו גם בלי קשר לתוצאות רעות.

מיכאל דור: זה החוק.

מיכאל דור: זה בעניין הונאה פשוטה.

מיכאל דור: נקודה שניה – זה התעריפים.

מיכאל דור: תראה, יש תעריפים במחירון משרד הבריאות.

מיכאל דור: עכשיו, שלא תצפו מאף אחד שיהיו תעריפים שהם תעריפי מינימום.

מיכאל דור: כל מחירון משרד הבריאות ובמדינה חופשית, הם תעריפי גג.

מיכאל דור: ותחרות במשק היא בריאה, בתנאי שהיא נעשית בסטנדרטים מקצועיים.

ליאורה בירן: כן, מכון שמוריד בעשה שקלים, זה שובר את המכון והוא מוכר אחר כך יותר מכשירים.

מיכאל דור: שוב, זכותו להוריד את זה ולתת את השירות בחינם, אם הוא יעמוד בסטנדרטים המקצועיים.

מיכאל דור: אנחנו לא נשמש כלי בידי אינטרסנטים מקצועיים.

מיכאל דור: אנחנו דואגים לחולים ולא לאנשים שרוצים להרוויח.

מיכאל דור: הדבר הבא – אנחנו נורא מצפים פה שקופה, אנחנו גם בסופו של התהליך נקבע סטנדרטים.

מיכאל דור: סטנדרטים יפורסמו וכולי, בסדר, אז עדיין ההתקשרות הסופית היא בין הקופה למכון.

מיכאל דור: ואנחנו דורשים מהקופות להיות אלה שאחראים לחתימת הסכמים רק עם אלה שמורשים.

מיכאל דור: איפה הבעיה העיקרית שלנו.

מיכאל דור: כשבא מכון ואומר לנו – הנה האודיולוג המוסמך, ובפועל זה נעשה על ידי מי שאינו מוסמך.

מיכאל דור: ואת אלה – אם אתם יודעים עליהם, תעבירו אתה מידע הזה.

מיכאל דור: אני לא מסתובב בשטח ואין לי פקחים.

ליאורה בירן: אז אם אני יודעת על מכון שמבצע בדיקות לילדים לבד, אני צריכה להעביר את זה?

מיכאל דור: תעבירי את זה וזה ייבדק.

תלמה הרצינו: לבד לא.

תלמה הרצינו: אין לנו מספיק חקיקה על מספר הבודקים שיבדקו ילד.

תלמה הרצינו: ילד צריך להיבדק.

תלמה הרצינו: משרד הבריאות לא קובע כמה אנשים יבדקו ילד.

תלמה הרצינו: הבדיקה צריכה להיות אמינה.

ישראל אייכלר: זהו, אני רוצה שזה יהיה ברור.

ישראל אייכלר: יש פה הבדל בין הגנה על גילדה של קלינאי תקשורת – שזה לא תפקידנו ולא רצוננו, לבין הרצון למנוע בכל מחיר הונאת החולים וניצולם.

מיכאל דור: תעבירו מידע וזה ייבדק מבחינה מקצועית וייטופל מבחינה מקצועית.

מיכאל דור: וועדת הסל זו תמיד הצרה שלנו.

מיכאל דור: אנשים צודקים – ההשתתפות קטנה מדי, לא מעודכנת.

מיכאל דור: אגב, רק ללאומית, גם אם יש איזה מכתב שלה – נשבע לך שכראש אגף לשירותי רפואה, לא אבוא בטענות על זה אם תחזיר לחולה את כל שלושת השנים בשנה אחת.

שוקי רודיטי: אני לא מבטיח שינויים, כי גם לי יש יועץ משפטי.

ישראל אייכלר: לא, אבל אמרת שמשרד הבריאות לא מאפשר את זה.

מיכאל דור: אמרת שאנחנו מונעים את זה.

מיכאל דור: אני לא אמנע את זה, אני מבטיח.

שוקי רודיטי: אבל אנחנו מבקשים לעדכן את התקנות, כי היועץ המשפטי אומר – אתה צריך לעדכן את המחירים אחת לשנה.

מיכאל דור: אני צריך ועדת סל, אישור האוצר.

מיכאל דור: אם אתה רוצה להחזיר לבן אדם, אני מבטיח לא לבוא אליך בטענות.

ישראל אייכלר: זוהי הודעת משרד הבריאות.

תלמה הרצינו: אני רק רוצה להוסיף.

תלמה הרצינו: משרד הבריאות נותן החזרה לילדים מגיל הגן עד גיל שמונה עשרה, לגבי מכשירי שמיעה, כשלושת אלפים וחמש מאות שקל, לכל מכשיר כל שלוש שנים.

תלמה הרצינו: למערכת אלפנט, שזה גם סוג של הגברה, חמשת אלפים וחמש מאות שקל כל חמש שנים.

תלמה הרצינו: הסכומים האלה הוכפלו ואפילו שולשו בשנתיים האחרונות.

תלמה הרצינו: אנחנו דורשים חתימה של רופא אף-אוזן-גרון וקלינאית תקשורת עם מספר הכרה ומעמד, על מנת שהוא יקבל את ההחזר הזה.

תלמה הרצינו: זאת אומרת שמשרד הבריאות דורש את הדברים האלה.

תלמה הרצינו: אין פיקוח.

תלמה הרצינו: אנחנו לא עושים פיקוח על המחירים.

מיכאל דור: ולגבי הפיקוח, המנכ"ל מינה ועדה שאני מראשיה, לגביה הגדרה של פיקוח על מכשירי שמיעה.

מיכאל דור: אנחנו עכשיו נאסוף את השמות והסוגים של כולם בשיתוף עם אמ"ר.

מיכאל דור: אני אשמח גם להיעזר בחוברת הזאת.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אני רוצה להגיע להמלצות.

תמי מירון: יש לי בקשה אחת.

תמי מירון: מכל מה שאני שמעתי כאן, אז כל המכונים בעצם מפוקחים על ידי קופות החולים.

תמי מירון: לצערי האינפורמציה שלי יש - - -

ישראל אייכלר: אז כבר קיבלנו על זה תשובה, צריך להעביר את האינפורמציה למשרד הבריאות.

אחיה קמרה: המחירים של קופת חולים כללית ולאומית הגיעו עם מכונים מצויינים, הם אלה ששברו את השוק וגרמו למצב שהקלינאי תקשורת ומוכרי מכשירי השמיעה צריכים להיות בצד שהם נותנים שירותים הרבה פחות טובים ממה שהם יכלו לתת קודם.

אחיה קמרה: זאת אומרת שהטענה של הסדר שהוא דווקא גרם לפיקוח טוב יותר, לדעתינו כארגון של הלקוחות, היא לא טענה נכונה.

אחיה קמרה: היא רק גרמה לזה, שאין לנו אפשרות בחירה כלקוחות לבחור במכשיר השמיעה הטוב, במקום הטוב שנותן לנו ליווי מקצועי לאורך זמן, ולא רק מוכר לנו בשביל למכור ולהרוויח כסף.

ישראל אייכלר: אגב, אתה כמשרד הבריאות בעד ההסכם של קופות החולים לא רק עם כל מכוני השמיעה, ובעיקר מכוני השמיעה בדיון הזה, יש ניתוחים בבתי חולים שמגבילים את האזרח והלקוח, תלך דווקא למכון הזה ולא למכון הזה, תלך דווקא לרופא מנתח זה ולבית החולים הזה.

מיכאל דור: בחוק יש זכות לקופות לקבוע הסדרי בחירה.

מיכאל דור: זה נכון.

מיכאל דור: תראה, אני הייתי רוצה את השיטה שיש בארצות הברית.

מיכאל דור: אתה הולך לאן שמתחשק לך, אבל כשזה עלות אדירה, לא נוכל לעמוד בה.

ישראל אייכלר: למה, זה צריך להוזיל, לא?

מיכאל דור: לא.

אחיה קמרה: אבל מאוחדת ומכבי כן עושה את זה.

מיכאל דור: לא, זה לא נכון.

מיכאל דור: בתחום הספציפי יכול להיות שהן מאפשרות בחירה יותר רחבה.

ישראל אייכלר: טוב, אז אנחנו נעשה – רק שחשבתי שצריך אולי חשיבה יותר בסיסית, כי אולי נבטל בכלל את האפשרות לעשות קרטלים בין קופות החולים לבתי חולים.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על מכוני שמיעה.

ישראל אייכלר: אני מדבר על הרבה יותר רחב ועל הרבה יותר מקיף.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לקרוא את ההמלצות של הועדה על דעת חברת הכנסת יולי תמיר ואני, ההמלצות הן כלהלן: הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה לנסח תקנות ו/או הצעת חוק ממשלתית שתסדיר את הפיקוח והקריטריונים על מכוני השמיעה.

ישראל אייכלר: הועדה מבקשת מקופות החולים לפרסם בקרב המבוטחים רשימה מפורטת של כל המכונים המאושרים על ידי הקופות.

ישראל אייכלר: הועדה פונה לקופות החולים, למשרד הבריאות ולאגודות הציבוריות להכין חומרי הסברה לכבדי שמיעה לגבי הבדיקות הנדרשות במכונים ובאופן בחירת המכונים לצרכיהם, כמו כן – להמליץ לבדוק בקרב כמה מכונים, לפני שרוכשים מכשיר שמיעה.

ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה לשנות את ההקצאה למכשיר שמיעה במקום אחת לשנה, אחת לשלוש שנים.

קריאה: במקום שש מאות שלושים וחמש כל שנה, לקבל שש מאות שלושים וחמש כפול שלוש.

אחיה קמרה: אפשר יהיה לצבור את זה.

מיכאל דור: ואז את זה אפשר יהיה להכניס בלי תוספת לסל השירותים.

אחיה קמרה: הקופות היום מקבלות את הכסף הזה, הן רק לא מעבירות אותו.

אחיה קמרה: הן מעבירות, אבל פחות.

ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד הבריאות בבקשה לשנות את ההקצאה למכשיר שמיעה במקום פעם בשנה, פעם בשלוש שנים.

מיכאל דור: יכול להיות שמישהו ייצטרך מכשיר חדש אחרי שנתיים, אני לא רוצה להגיד לו – תחכה עוד שנה עכשיו.

ישראל אייכלר: הועדה פונה לאגודה לקלינאי תקשורת לפנות למשרד הבריאות ולהתלונן על כל המכונים שאינם עומדים בכללים הנאותים.

ישראל אייכלר: ההמלצה האחרונה – הועדה פונה למשרד הבריאות לפקח על סבירות המחירים של מכשירי השמיעה והאביזרים לחרשים, ולהמליץ על המכשירים והמכונים הטובים ביותר בדירוג.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאתם תפרסמו איזה דירוג יש לכל מכון.

מיכאל דור: אני לא חושב שאנחנו יכולים לעשות את זה.

ישראל אייכלר: למה?

מיכאל דור: זה בעייתי.

ישראל אייכלר: משרד התיירות יכול לדרג מלונות?

ישראל אייכלר: למה שלא תדרגו שבמכון שמיעה זה, יש אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת?

מיכאל דור: רצינו לעשות בית חולים חמישה כוכבים, אבל זה סיפור גדול.

מיכאל דור: זה שוק פרטי.

ישראל אייכלר: טוב, אנחנו רוצים להודות לכם שבאתם ותודה על הטרחה שלכם, תודה רבה.