הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 33, 2003-07-29 09:30

אמנון כהן: אני פותח את הישיבה.

אמנון כהן: על סדר היום שני נושאים.

אמנון כהן: הנושא הראשון: המועצה להסדר הימורים בספורט – הקצבות המועצה להקמת מתקני ספורט – עמוד 32 בדוח מבקר המדינה על איגודים 2001.

אמנון כהן: זה דוח מעקב; והנושא השני: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על חשש לניגוד עניינים בפעילות יושב-ראש המועצה להסדרים הימורים בספורט.

אמנון כהן: אם אני רואה כאן את התקשורת, כנראה הנושא חשוב, ואכן ספורט הוא נושא חשוב במדינה.

אמנון כהן: אני חושב שזה חלק מהחינוך.

אמנון כהן: יחד עם זאת אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים, ודוח מבקר המדינה בנושא זה מתייחס לתקופה שעד סוף שנת 2000, כך שהביקורת לא היתה בתקופתו של יושב-ראש המועצה היום, האלוף במילואים יום-טוב סמיה, אבל תיקון הליקויים הוא בוודאי באחריותך, מר סמיה.

אמנון כהן: לכן, אנחנו דנים כאן קודם כול בליקויים שהיו במועצה, וביניהם: היעדר מדיניות למתן הקצבות; אי-הכנת תוכניות רב-שנתיות לפעילות הקרנות – יש שם שתי קרנות; היעדר נהלים ברורים; ליקויים בבקרה על הפרויקטים; אי-דרישת החזרים במקרים של אי-ביצוע פרויקטים; ניגוד עניינים של חלק מחברי ועדת קרן המתקנים.

אמנון כהן: אלה הליקויים בגדול, ותכף יציגו אותם מבקר המדינה או נציגו, אבל היה דיון בנושא, והייתם אמורים לתקן את הליקויים.

אמנון כהן: אם תיקנתם, נשמע את זה היום כאן.

אמנון כהן: יושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט היום הוא אדם שהשקיע את מירב שנותיו למען ביטחון עם ישראל, הוא עשה את זה בצורה יוצאת מן הכלל, ולמעשה כל הממצאים של המבקר באים לשמור על היושב ראש או על חברי הדירקטוריון, שלא ידבק בהם רבב, חס ושלום, שיהיו נקיים.

אמנון כהן: מדובר בחלוקת כסף, וצריך להיזהר מאוד, צריך שיהיו קריטריונים ברורים, בקשות מסודרות.

אמנון כהן: גם בדיון הקודם שקיימנו ביקשה הוועדה להעביר אליה וגם למבקר המדינה את הנהלים שהכנתם לגבי הבקשות, איך מתבצעים הדברים, וטרם קיבלנו את הנהלים, ולכן איננו יודעים אם הנושא תוקן או לא תוקן.

אמנון כהן: הכול היה אמור להיות מתוקן ומוסדר כבר לגבי הבקשות משנת 2002, ואם הקריטריונים כבר קיימים, נרצה שתעבירו אותם אלינו, כי לא קיבלנו אותם עד היום.

אמנון כהן: סעיף 4 בממצאי דוח המעקב של מבקר המדינה מדבר על ניגוד עניינים של חלק מחברי ועדת קרן מתקנים.

אמנון כהן: הנושא מאוד רגיש ובעייתי מבחינה זו שאנשים עובדים לפעמים בעבודות מסוימות ומכהנים כדירקטורים במועצות מסוימות, ויכול להיות ניגוד עניינים.

אמנון כהן: לכן, צריך להיזהר מאוד, ובמסגרת חוות הדעת שאנחנו מבקשים מהמבקר אנחנו מבקשים ממנו לבדוק גם את הנושא של ניגוד עניינים.

אמנון כהן: בנושא ניגוד העניינים קשה לי להתבסס רק על הכתבות בערוץ 10, אבל יחד עם זאת אנחנו רוצים לשמוע כאן איך היתה חלוקת התקציב, האם היה ניגוד עניינים.

אמנון כהן: הבנתי שהעבודה ניתנה ללא מכרז.

אמנון כהן: זה תחקיר עיתונאי, וכאמור, אני לא יכול להתבסס רק עליו, אבל נצטרך לשמוע כאן את התשובות.

אמנון כהן: נשמע עכשיו את מבקר המדינה או את נציג משרדו לגבי הדוח.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אדוני היושב ראש הוועדה, חברי הוועדה, סמוך לפרסום הדוח ב-10 ביולי 2001 התקיים דיון על הדוח בוועדה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לאחר מכן גם קיבלתי דיווח מהמועצה להימורים בספורט.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: למשל, מצוי בפניי מסמך המדבר על קווים מנחים לעבודת קרן המתקנים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם אינני טועה, הקווים המנחים האלה הוצאו בסוף 2002, כך שמאז הדוח תוקנו דברים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אדוני היושב, דומני שלחזור היום לדוח, זה לדבר על דברים שבחלקם כבר תוקנו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לכן, אני מציע, אם זה מקובל על אדוני, מה תוקן לאחר הישיבה שהיתה, כאמור, ביולי 2001.

אמנון כהן: מקובל.

אמנון כהן: מה שתוקן – תוקן.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדעת מה לא תוקן.

אמנון כהן: אולי יש דברים חדשים שלא קשורים בכלל לדוח, ואתם התייעלתם מיוזמתכם, וחשוב לנו מאוד לדעת את זה.

אמנון כהן: אמרתי שכאשר מדובר בכסף, בתקציב, יש תמיד בעיות וצריך להיזהר מאוד כדי שלא ידבק רבב באנשים שמשקיעים מזמנם וממרצם ושיכולים ליפול בשל דבר קטן, לא בכוונה.

אמנון כהן: לכן, צריך להיזהר מאוד.

אמנון כהן: גברתי המנכ"לית, כשתרצי להתייחס, תקבלי את רשות הדיבור.

אמנון כהן: בבקשה, יושב-ראש הטוטו, האלוף במילואים יום-טוב סמיה.

יום-טוב סמיה: יושב-ראש המועצה לעידוד וקידום הספורט בישראל.

מתן וילנאי: חשוב שלא ייכנס היבט של הימורים להשקעות בספורט.

מתן וילנאי: זה תיקון חשוב.

4400: אולי בכל זאת אומר כמה דברי פתיחה לפני שאתה מפרט, מר סמיה.

4400: ראשית, באשר לדוח הביקורת שהיה ובאשר לליקויים שתוקנו ועוד יתוקנו, מתוך היכרות של העניין הזה וגם מתוך זה שהספורט בכללו מצוי בארבעת החודשים האחרונים בידי שרת החינוך והתרבות – עכשיו היא שרת החינוך, התרבות וגם הספורט - אנחנו נוודא, גם באמצעות הנציגים שלנו במועצה, שאנחנו הולכים להגביר את מספרם שם, שהקצב של תיקון הליקויים אכן יוגבר, אם יש מקום להגביר את הקצב.

4400: שנית, באשר לבעיה הנוספת שתעלה כאן

4400: היום: חשש לכאורה של ניגוד אינטרסים, אני רק רוצה לפתוח ולומר שיושב ראש המועצה, מר יום-טוב סמיה, הסכים וגם העביר מכתב לשרת החינוך וגם אליי שבו הוא אומר שהוא מעמיד לרשות היועצת המשפטית של המשרד את כל המסמכים ואת כל מה שרק נחוץ כדי לבדוק עד היסוד את כל המהלכים שנעשו ולבדוק האם היה שם, חלילה - - -

אמנון כהן: ליועצת המשפטית של המשרד?

4400: כן, והיא נמצאת כאן.

4400: כדי לנקות את השטח, רציתי לומר שיש לנו שיתוף פעולה מלא מצד יושב-ראש המועצה.

אמנון כהן: בבקשה, מר סמיה.

יום-טוב סמיה: אדוני היושב ראש, מבקר המדינה, חברי הכנסת, גברתי המנכ"לית, עמיתים שלי למועצה, הגעתי למועצה בשלהי 2001, ואחד הספרים הראשונים שקראתי היה מן הסתם דוח מבקר המדינה שפורסם כמה חודשים קודם לכן.

יום-טוב סמיה: בהגיעי למועצה, חלפו כ-11 חודש ללא יושב-ראש, וזאת במקום מאוד מאוד רגיש, מאוד לא פשוט ומאוד מורכב.

יום-טוב סמיה: התנדבתי לשרת כיושב ראש המועצה על פי בקשה, כמעט סימולטנית, של השר לשעבר וילנאי ושל השר סילבן שלום, וחרף נדריי לא ללכת לתפקידים פוליטיים בשבע השנים הראשונות לשחרורי, שוכנעתי על ידי שני השרים הנכבדים שמדובר בתפקיד ציבורי חשוב, שאני יכול לתרום בו מיכולתי וממשקלי - ויש שם בהחלט מה לעשות - ואפילו בלי שתדבק בי, רחמנא ליצלן, תווית פוליטית כזאת או אחרת.

יום-טוב סמיה: מאחר שפנו אליי שני שרים משתי המפלגות הגדולות, הנחתי שכך הוא ונכנסתי לתפקיד אחרי לא מעט התלבטויות ולא מעט התייעצויות עם בעלי החברה ובעלי המניות של החברה הציבורית שאני עובד בה, קבוצת ברן, משום שהיה ברור שזה יבוא על חשבון שעות העבודה של הקבוצה ואף יטיל איסורים והגבלות על פעילות הקבוצה, ואני אדבר על כך יותר מאוחר.

יום-טוב סמיה: כפי שציינתי, כשיש חילופים של בעלי תפקידים ויש פער – אומנם ד"ר שוקי דקל היה ממלא מקום בתקופה הזאת, אבל תפקיד היושב ראש הוא תפקיד היושב ראש – אתה מנסה לחזור לקודמיך בתפקיד ולעשות חפיפה, ופגשתי חלק מהם, כולל אריה זייף שהיה תשע שנים בתפקיד הזה, אבל יותר מכול שימשו נר לפעילותי הממצאים והעובדות בדוח מבקר המדינה.

יום-טוב סמיה: באופן תיאורטי אדם שנכנס לתפקיד כזה צריך להתפלל שיהיה לו מין ספר כזה שמביא ממצאים של בדיקה מעמיקה שמישהו עשה שנתיים לפני שהוא הגיע לתפקיד ושהוא נר לכיוון הפעילות.

יום-טוב סמיה: ואכן דוח מבקר המדינה מהווה נר חשוב לפעילותה של המועצה בשנתיים האחרונות, וכל הליקויים שהדוח הצביע עליהם נמצאים בתהליך טיפול.

יום-טוב סמיה: רובם ככולם – הטיפול בהם כבר הסתיים, ובחלקם צריך לא רק לטפל, אלא גם להמשיך בעשייה ולשמר, כי זה לא כך שאתה מטפל וזה נגמר, ויש בהחלט הערות והארות חשובות להמשך.

יום-טוב סמיה: בחלק הראשון של המפגש הזה אנחנו נתייחס להשלמת תיקון הליקויים שהדוח עוסק בהם – עד 2001.

יום-טוב סמיה: לאחר מכן אתייחס באופן תמציתי ומרוכז לעניין של ניגוד האינטרסים כביכול.

יום-טוב סמיה: אני חייב, כבר בפתח דבריי, לתקן את הרושם שנוצר לכאורה.

יום-טוב סמיה: לצערי הרב, גם הכשילו את מרב הדוברים והאנשים – ואפילו את כבוד היושב ראש – באמירות האלה.

יום-טוב סמיה: קבוצת הבת של חברת ברן זכתה בפרויקט בדאליית אל-כרמל במכרז תקין ומלא, שהשתתפו בו 9 חברות הנדסה בארץ.

יום-טוב סמיה: אם כן, קודם בעניין של מכרז או ללא-מכרז, חשוב שנבין היטב שהיה מכרז תקין ובדוק, שהתחרו בו 9 חברות, ואם מתחרות 9 חברות תשתיות בארץ, לית מאן דפליג שאין זה הגיוני שייפקד מקומה של קבוצת ברן, משום שקבוצת ברן היא קבוצת התשתיות והפרויקטים הגדולה ביותר בישראל.

יום-טוב סמיה: המקום השני הוא שליש מגודלה של קבוצת ברן.

יום-טוב סמיה: זה קודם כול כדי לתקן את האמירה שזה היה ללא מכרז, משום שזה מאוד מאוד בלט.

אמנון כהן: ברשותך, אמרתי שאני מסתמך על הכתבה בערוץ 10 ואמרתי שקשה לי להסתמך רק על הכתבה, ולכן אני פונה אליך.

אמנון כהן: לא הוטעיתי.

אמנון כהן: אמרתי דברים כפי שנאמרו שם: בחירה ללא מכרז של חברה המנהלת את הפרויקט בדאליית אל-כרמל.

אמנון כהן: אם אתה אומר שהיה מכרז, מקובל עליי.

יום-טוב סמיה: יועציי המשפטיים בוחנים היטב ולעומק את כל הכתבות שפורסמו, וכשנגיע לבאר ונסיים את העננה הנוכחית, נשקול את כל השקרים ואת כל הוצאות הדיבה שהיו שם, משום ששמי הטוב יותר חשוב לי מהרבה הרבה מאוד עניינים חומריים.

יום-טוב סמיה: אם כן, ראשית, היה חשוב לי לומר את מה שאמרתי לגבי הנושא של מכרז או ללא-מכרז.

יום-טוב סמיה: שנית - ובפתח הדברים כבר העיר על כך השר לשעבר, חבר הכנסת וילנאי – בהגיעי למועצה, משום מעמדי הקודם כאלוף בצה"ל ששירת 29 שנה בשירות המדינה, ומשום היותי מנהל בכיר בחברה ציבורית גלובלית הפרוסה בכל העולם, היה לי קשה להשלים עם התואר "יושב-ראש המועצה להסדר ההימורים בספורט", וביקשתי מהשר דאז וילנאי ומהשר שלום להתחיל בהליך שינוי שם המועצה ל"מועצה לעידוד וקידום הספורט בישראל".

יום-טוב סמיה: יש בכך לא רק סממן אישי, במובן זה שבעל התפקיד ייקרא: יושב-ראש המועצה לכך וכך, אלא גם העברתי החלטה במועצה לשינוי השם תחת המהות שהמעוצה צריכה לשאת את שם המטרה שלה, ולא את שם האמצעי שלה.

יום-טוב סמיה: ההימורים בספורט הם האמצעי של המועצה לייצור כסף.

יום-טוב סמיה: המטרה של המועצה היא עידוד וקידום הספורט בישראל, ובעצם ללא פעילות תקינה וללא הכנסות נאותות במועצה, לא יהיה ספורט בארץ.

יום-טוב סמיה: אני אומר את זה באחריות.

יום-טוב סמיה: הספורט היום נתמך באופן מאוד מהותי – כרבע מיליון שקלים בשנה - ישירות מהמועצה, ומשימתנו להגדיל את הנתח הזה ככל האפשר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תרשה לי לשאול אותך שאלה מקדימה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בעבר היה יושב-ראש קרן המתקנים ראש מינהל הספורט במשרד המדע או במשרד החינוך.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: עכשיו אתה התמנית ליושב ראש קרן המתקנים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: השאלה היא מה עומד מאחורי זה, מה המניע או מה הסיבות שעומדות מאחורי ההחלטה הזאת וכיצד התקבלה.

יום-טוב סמיה: יש שתי סיבות.

יום-טוב סמיה: אם זה חשוב לשלב הזה - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני חושב שכן.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זאת הבהרה שיכולה - - -

יום-טוב סמיה: אז אני אתייחס לזה עכשיו.

יום-טוב סמיה: יש שתי סיבות.

יום-טוב סמיה: האחת, טכנית.

יום-טוב סמיה: לצערי הרב, ד"ר שוקי דקל סיים את הקדנציה שלו במועצה, וחידוש המינוי שלו כחבר במליאה התמהמה.

יום-טוב סמיה: שני שרים צריכים לחתום, ועדיין אין לו כתב מינוי לחבר במליאה, כדי להיות חבר באחת הוועדות וכדי להיות יושב-ראש שלה.

יום-טוב סמיה: זו הסיבה הראשונה.

אמנון כהן: המנכ"ל נבחר, ברוך השם?

יום-טוב סמיה: המנכ"ל נבחר, ברוך השם, בשבוע שעבר ומתחיל את תפקידו ב-15 באוגוסט, כי הוא מסיים חובות עבר במקום העבודה הנוכחי.

יום-טוב סמיה: לא רצינו שתהיה התנגשות אינטרסים, ולכן לא הכנסנו אותו לתפקיד ב-17 ביולי.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: והוא יהיה גם יושב-ראש קרן המתקנים?

יום-טוב סמיה: לא.

יום-טוב סמיה: יושבי ראש הוועדות הם דירקטורים, לא המנכ"לים.

יום-טוב סמיה: אנחנו הדירקטורים משמשים כיושבי ראש הוועדות, ולא המנהלים בשכר.

יום-טוב סמיה: כששוקי דקל יחזור לתפקידו, במהרה בימינו אמן, הוא יחזור לנהל את הקרן הזאת, משום שמיקומו הוא ממלכתי, ואני יכול לסמוך עליו במאה אחוז.

יום-טוב סמיה: בדירקטוריון של המועצה אני כרגע נציג הציבור היחיד.

יום-טוב סמיה: כל השאר הם ראשי איגודים בספורט, שאינם יכולים לכהן כיושבי ראש הקרן הזאת.

יום-טוב סמיה: ניגוד האינטרסים "יבעיר" את החדר בשנייה שהם ינהלו את הקרן הזאת, ולכן אני, כנציג הציבור היחיד, מחזיק בידי את ניהול הקרן, באופן ישיר.

יום-טוב סמיה: גם החוק מאפשר שיושב ראש המועצה יהיה חבר בכל הוועדות, והוא יכול להתמנות על ידי המליאה - אני מציג את זה במליאה - ליושב ראש של חלק מהוועדות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מר דוד מלכה לא היה חבר בקרן המתקנים?

יום-טוב סמיה: דוד מלכה הוא סגנו של שוקי דקל והוא חבר בקרן המתקנים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אפשר היה למנות מישהו כיושב ראש.

יום-טוב סמיה: אפשר, אבל דוד מלכה הוא לא נציג ציבור.

יום-טוב סמיה: אני גם יכול לפרט לך.

יום-טוב סמיה: בלי לפגוע בכבודו, מבחינת יכולת ניהול קרן כזאת, דרושים גם יכולת, גם כישורים, צריך להשתלט שם על ראשי ספורט מאוד חזקים, מאוד משפיעים, מאוד מהותיים במשק הספורט בכלל, ובמשק בפרט, ולכן ניהול קרן כזאת ביד רמה, לפי התוצאות שאני עוד אפרט בהמשך, יכול להתבצע על ידי אדם שאני מעריך שהוא יכול לבצע את זה.

מתן וילנאי: אם אני יכול להעיר, כבוד היושב ראש, יש בחוק המועצה – ואני מציע לתקן אותו – ניגוד אינטרסים פנימי יסודי, עמוק, ואני אומר כרגע דבר שאני לא משוכנע בו, אני עוד צריך לבדוק אותו, וועדת עציוני, בשנת 1981, העירה עליו, המליצה המלצה נכונה, שבמועצה יהיו רק אנשי ציבור, ולא בעלי עניין, אבל בסופו של דבר, במהלכים כאלה או אחרים, המועצה מורכבת עדיין מ-18 איש, מהם 7 נציגים של גופי הספורט, ומעשית הם מקציבים לעצמם הקצבות - אתם מעירים על זה בנושא של האיצטדיון בנס-ציונה, ודרך אגב, אני העליתי את זה מייד כשר, ולא הייתי צריך לעסוק בזה, אבל זה הגיע אליי – כי יושב איש "הפועל", שהוא במקרה היושב ראש, וקובע כמה כסף תקבל "הפועל".

מתן וילנאי: הבאתי את זה כדוגמה בלבד.

מתן וילנאי: ולכן, בחוק המועצה עצמו מובנה ניגוד אינטרסים עמוק, ולכן יכולים להיות מצבים שאנשים יושבים מצד אחד ומחליטים על הסכום, ועוברים לצד השני ולוקחים אותו.

מתן וילנאי: זה בלתי סביר לחלוטין.

מתן וילנאי: המועצה צריכה להיות בנויה מ-18 אנשי ציבור – לדעתי, מתחום החינוך והספורט - וזה לא קורה.

מתן וילנאי: ולכן, במהות יש בזה תקלה.

יום-טוב סמיה: אוסיף משפט אחד שמוכיח באופן חד חד-ערכי את הזהירות שאנחנו נוקטים במליאה, הן בשל החינוך הפנימי שלי והן לאור הערות מבקר המדינה בנושא ניגוד האינטרסים.

יום-טוב סמיה: בשנה האחרונה ניהלנו מכרז למשרד פרסום למועצה.

יום-טוב סמיה: במסגרת כוללת שממלא מקום המנכ"ל, איציק שני, יפרט עוד מעט, אחד הצעדים שנקטתי בהגיעי למועצה הוא שפותחים את כל התקשרויות המועצה.

יום-טוב סמיה: אני רוצה לבדוק את כל התקשרויות המועצה עם כל הספקים שלה ולמכרז את כל ספקי המועצה באופן בסיסי, מתחילת הדרך, ובכלל זה גם את נושא הפרסום.

יום-טוב סמיה: מאחר שיש לי חברים שהם מנהלי משרד פרסום – לפחות שניים – ביקשתי מהמליאה לפטור אותי מלעסוק במכרז הפרסום, מלהשתתף בוועדות, מלקבל דיווח כיושב ראש.

יום-טוב סמיה: מיניתי את דני קסטן, זיכרו לברכה, להיות המוביל של התחום הזה ואמרתי:

יום-טוב סמיה: תביאו לישיבת המליאה שתיערך כשתסיימו את התהליך, את הגוף המומלץ לחתימת המליאה.

יום-טוב סמיה: לא הייתי מעורב לאורך כל הדרך, לא ידעתי מי מועמד, ולא עסקתי בזה באופן נקי ומובהק – צעד שהוא ללא ספק יוצא דופן במועצה הזאת, כפי שיודעים אלה שמכירים אותה – ולא עסקתי בזה עד הסוף, עד שהביאו את הזוכה לשולחן.

יום-טוב סמיה: לומר לך שהעיתונות לא עסקה בלזות שפתיים גם במחצית השנה הזאת שבה לא עסקנו במכרז הפרסום – לא נכון, העיתונות מצאה לנכון לעסוק בשאלה איך זה שמתנהל מכרז פרסום במועצה, וליושב ראש המועצה יש חברים שהם בעלי משרדי פרסום.

אמנון כהן: חבר הכנסת מתן וילנאי אמר שיש ניגוד עניינים מובנה בחוק, וגם מבקר המדינה מצביע על כך שלחלק מחברי ועדת הקרן למתקנים יש ניגוד עניינים.

אמנון כהן: הבעיה המהותית היא כאן.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לחשוב קודם כול איך אנחנו מתקנים את הליקוי הזה, שלא יהיה שם בכלל ניגוד עניינים, ואז יושב-ראש הקרן יהיה איש ציבור.

אמנון כהן: יש חקיקה בנושא?

אמנון כהן: מישהו מטפל בזה?

מתן וילנאי: אני הגשתי הצעה חלקית.

אמנון כהן: שרת החינוך, התרבות והספורט מטפלת בזה?

4400: - - -

מתן וילנאי: אני הגשתי הצעה חלקית - והממשלה לא קיבלה אותה, ולכן דחיתי אותה בשבוע החולף - לגבי המס של 15% שהולך למרכזי הספורט.

מתן וילנאי: נניח שאני נציג מרכז איקס.

מתן וילנאי: אני מקצה לו כסף.

מתן וילנאי: 15% מגיעים אליי לקופה.

מתן וילנאי: אז יש לי, למשל, אינטרס שיהיו קבוצות פיקטיביות.

מתן וילנאי: מה איכפת לי?

מתן וילנאי: יהיו שם עוד קבוצות, שכן קיימות או לא קיימות.

מתן וילנאי: עולם שלם, עולם נורא, מסתתר שם, וזה המון כסף.

אמנון כהן: אדוני השר לשעבר, איך מתקנים?

אהוד רצאבי: אדוני היושב ראש, למה לא לעשות חקיקה של הוועדה?

אהוד רצאבי: למה שהוועדה לא תגיש הצעת חוק בנושא?

מתן וילנאי: היושב ראש מושך לכיוון הזה, מצוין – תיקון חקיקה.

אמנון כהן: אני הולך לכיוון הזה, אבל אולי שרת החינוך, התרבות והספורט, ואולי שר המדע לשעבר, אחרי שהוא גילה - - -

מתן וילנאי: אחרי עשרים שנה - - -

אמנון כהן: חבר הכנסת מתן וילנאי, אתמול דנו בנושאי מינהל והתמקדנו במינהל התכנון במשרד הפנים.

אמנון כהן: אנחנו מדינה צעירה, וברוך השם, הגענו להישגים רבים ביותר, אבל יחד עם זאת קורים דברים בדרך, ואנחנו צריכים לתקן אותם, לא טלאי על טלאי.

אמנון כהן: צריך לקחת נושא ולעשות בו רפורמה מאל"ף עוד ת"ו, להסתכל על כל ההיבטים ולוודא שאנשים עושים את מלאכתם נאמנה.

אמנון כהן: אדם שלא דבק בו רבב במשך שלושים-ארבעים שנה נקלע פתאום לבעיה של ניגוד עניינים ונופל על כלום, בדבר שהוא רוצה לעשות בהתנדבות.

אמנון כהן: לכן, אני רוצה לדעת אם כבודו, כשר לשעבר, נתן את דעתו והאם יש איזשהו חומר בנושא הזה, חקיקה, פרטית או ממשלתית, שתקועה ושאנחנו נקדם אותה, והאם שרת החינוך, התרבות והספורט כבר רוצה ליזום או שעדיין לא הגיעה לזה.

אמנון כהן: יש לה הרבה מאוד דברים שהיא צריכה לטפל בהם, וייתכן שהיא לא הגיעה לזה, ואנחנו ניזום את זה כוועדה לענייני ביקורת המדינה ונשיב ונכין את הצעת החוק בעקבות דוח המבקר, בעקבות מה שאומר השר לשעבר.

אמנון כהן: על זה רציתי לשמוע, כי אני חושב שזו מהות הבעיה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מתן וילנאי: ועדת עציוני היתה לפני 22 שנה, ואחרי 22 שנה צריך לעשות - - -

אמנון כהן: יכול להיות שדוח עציוני הוא טוב, וצריך להתאים אותו להיום.

מתן וילנאי: וועדת עציוני קבעה מסמרות חשובים מאוד בספורט.

מתן וילנאי: קיימנו גם ועדה לענייני הכדורגל, שהיא עדיין די תקועה ושעוסקת בדברים המהותיים.

מתן וילנאי: אחד הדברים הכי כבדים הוא שהספורט הישראלי מתנהל בנורמות מאוד מיושנות, שהיו נכונות לזמנן, וגם המועצה היא חלק מזה.

מתן וילנאי: היא המתקדמת שבהם, אבל היא עדיין חלק מזה.

מתן וילנאי: ולכן, אין לי ספק שנדרש תיקון חקיקה עמוק בכל נושאי המועצה.

מתן וילנאי: עדיף שזו תהיה הצעת חוק ממשלתית, כי לדעתי, יש לממשלה אינטרס עליון בעניין הזה של מינהל תקין, ואם לא, צריך יהיה לדחוף את העניין דרך חקיקה פרטית, אבל אני בטוח שמשרד החינוך ייקח את זה על עצמו.

מתן וילנאי: זה זועק לשמים.

מתן וילנאי: כשהם יעסקו בנושא ועדת סטרשנוב, הם יראו את זה עוד פעם.

מתן וילנאי: בכל תחום שתיגע בספורט אתה תגיע לזה – בכל תחום.

מתן וילנאי: ואחרי זה אני אעיר גם הערות לגבי המתקנים ואגיד את עמדתי.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת רצאבי.

אהוד רצאבי: מה שרציתי להגיד, נאמר כאן למעשה.

אהוד רצאבי: הדבר צריך להיעשות דרך חקיקה ממשלתית, ואם לא, אני חושב שאולי כדאי שהוועדה שלנו תקים ועדת משנה לנושא זה, שתהיה מוגבלת בזמן, כי אתה יודע שאפשר לקבור נושא על ידי ועדות, ואותה ועדת משנה תסקור את הדברים האלה.

אהוד רצאבי: לא יכול להיות שאנשי ציבור שבאים לתת ממרצם, עם שם כמו של יום-טוב סמיה – ייפלו בגלל בעיה שהיא מובנית בתוך החוק עצמו, ויכול להיות שזה קיים גם במקומות נוספים.

אהוד רצאבי: ואז היא תוכל אולי, בפרק זמן של חודשיים-שלושה - בזמן מוגבל, עד תום הפגרה – לבוא עם הצעת חוק של הוועדה עצמה, ואפשר יהיה גם להעביר את הצעת החוק בצורה קלה יותר, אם זה לא ייעשה על ידי המשרד המטפל.

אמנון כהן: אולי השרה עסוקה מדי.

אהוד רצאבי: אדרבה, עדיף שזה ייעשה על ידי המשרד הממשלתי.

4400: אנחנו הולכים ליישם במרץ רב את דוח סטרשנוב, והנושא הזה של המבנה שיש בו סתירה אינהרנטית - עולה עכשיו.

4400: אני רשמתי לפניי, ואנחנו נבדוק.

אהוד רצאבי: רציתי רק לשאול עוד משהו.

אהוד רצאבי: נאמר לי שמונתה ועדה בראשותו של דוד ליבאי.

יום-טוב סמיה: אני אגע בזה.

אהוד רצאבי: אם הוא מטפל, למה - - -

אמנון כהן: אני לא יודע במה הוא מטפל.

אמנון כהן: תכף נשמע.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני המבקר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לפני שהולכים לחקיקה – ותמיד זה כרוך בזמן ממושך – המועצה עצמה יכולה לתקן את הכללים.

4400: לפעמים יש דברים שמחייבים שינוי תקנון.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: היא לא מנועה לתקן את הכללים.

יום-טוב סמיה: המועצה אינה יכולה לקבוע את חברי המליאה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל היא יכולה לקבוע כללים לגבי ניגוד עניינים.

יום-טוב סמיה: הנה הכלל, כבודו, זה בדיוק מה שאמרתי: מיניתי את עצמי ליושב ראש קרן המתקנים - ודרך אגב, בלי קשר למינוי העצמי שלי, מרב ראשי המועצה לשעבר היו ראשי קרן המתקנים והאיצטדיונים, אני לא המצאתי את זה – משום שהתפקיד הזה מחייב התמודדות יום יומית עם אנשים שיושבים בוועדה של קרן המתקנים, וזה כסף שהולך אליהם.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל זה לא פותר את הבעיה הזאת.

יום-טוב סמיה: לכן, הפעולה שנקטתי היא הפעולה שהמועצה יכולה לנקוט.

יום-טוב סמיה: מעבר לזה, המועצה אינה יכולה לקבוע את חבריה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא על זה אני מדבר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מדבר על כך שאם ישנו חבר שיש לו ניגוד עניינים - - -

מתן וילנאי: הוא צריך לצאת החוצה.

מתן וילנאי: אין ספק בזה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: נכון.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לפני חקיקה אפשר לקבוע כללים.

מתן וילנאי: אבל זה בבחינת מכשול בפני עיוור – 7 מתוך 18 צריכים כל פעם לפסול את עצמם.

מתן וילנאי: לא מדובר בשניים-שלושה.

יום-טוב סמיה: זה מתקיים, ולפעמים בדיון של ועדה של 6 חברים, אני נאלץ להישאר לבד עם דודו מלכה, כי שנינו היחידים מהציבור, ודנים בהחלטה, ואת שלושת ראשי הספורט אני מוציא מהחדר.

יום-טוב סמיה: את הצעד הזה אנחנו נוקטים.

יום-טוב סמיה: לגבי הרכב המועצה - שוחחתי על זה לא מעט עם השר לשעבר וילנאי - מבנה המועצה הוא עקום, הוא לא נכון, הוא חייב להיות מבנה שונה.

יום-טוב סמיה: יתירה מכך, חטא על פשע – כמובן, במרכאות כפולות ומכופלות, כי אני לא עוסק בפשעים – אנחנו מוסיפים בזה שהיום ממונים פחות ממחצית חברי המליאה.

יום-טוב סמיה: אנחנו עם 9 חברים בלבד.

יום-טוב סמיה: בגלל שהות ארוכה במינוי דירקטורים - בין השרים - אין שני נציגים של המועצה להשכלה גבוהה, אין עוד נציג ספורט לצדי, שוקי דקל כראש מינהל הספורט מחכה למינוי שלו, שני נציגי אוצר מחכים למינוי שלהם, וכיוון שאני רואה את כמות מכתבי הפניות לשרים בדבר המינוי של הנציגים, כבר הפסקתי לכתוב.

4400: זה בהליך מתקדם.

יום-טוב סמיה: כבר הרבה זמן אני שומע שזה בהליך מתקדם.

4400: לא, אנחנו קיבלנו את זה לפני חודשים אחדים.

יום-טוב סמיה: גברתי, אני אומר מה שאני שומע.

אמנון כהן: הם קיבלו את משרד הספורט לא מזמן.

4400: גם שוקי דקל וגם אורנה שיושבת פה מנהלים - - -

יום-טוב סמיה: אני יודע שהשרה הנוכחית מנסה להגיע מהר להסדר של כלל המינויים של כולם ביחד.

4400: היא צמודה לשר האוצר בעניין הזה.

יום-טוב סמיה: באתי לשרה בפעם הראשונה ואמרתי: אני שמח שיש לי שרה, ולא שר, ואני אומר לך, גברתי, שאין אישה בדירקטוריון.

יום-טוב סמיה: אנא ממך, החזירי לנו שתי נשים לדירקטוריון, כי כך זה צריך להיות.

4400: וכך זה יהיה.

יום-טוב סמיה: אז זה נפל על אוזניים קשובות, ואני יודע שהיא עובדת על זה.

יום-טוב סמיה: יתירה מכך, אני מוסיף באותו הקשר שאנחנו היום ב-29 ביולי 2003, ותקציב המועצה שהוגש בזמן - בנובמבר 2002, - עדיין לא נחתם.

יום-טוב סמיה: הוא נחתם על ידי שר אחד, החתימה על ידי השר השני בתהליך, וועדת הכספים עוד לא אישרה אותו.

יום-טוב סמיה: אני הגעתי למעוצה בנובמבר 2001, ותקציב 2001 עדיין לא היה חתום.

אמנון כהן: לא הבנתי מה מונע את זה.

יום טוב סמיה: אותו מבנה גרוע של המועצה, שהשרים ממנים - - -

4400: שני שרים.

מתן וילנאי: יש שני שרים.

מתן וילנאי: שר האוצר ואני לא ראינו שום דבר עין בעין, והחוק לא צריך לאפשר את הדבר הזה.

מתן וילנאי: זה דבר שקורה שנה אחרי שנה.

מתן וילנאי: ומבחינה זו אני בצד הנוח, כי אני חתמתי, אבל מה זה משנה?

מתן וילנאי: זה לא עוזר כלום.

מתן וילנאי: לכן, גם את החלק הזה בחוק צריך לתקן.

מתן וילנאי: יש שר או שרת חינוך, הכול מוטל עליו או עליה.

מתן וילנאי: למה צריך לחלק את זה עם שרים אחרים?

אמנון כהן: איך הסכמת שזה יהיה כך?

מתן וילנאי: אני הסכמתי?

מתן וילנאי: זה בידיי?

מתן וילנאי: זה חוק.

מתן וילנאי: כמעט שנה לא היה יושב ראש למועצה.

מתן וילנאי: אני שמח שמיניתם מנכ"ל - - -

חיים קמחי: גם לא היה סגן.

חיים קמחי: אי אפשר היה לכנס אותה, לא היה פורום.

יום-טוב סמיה: אני מאוד שמח שבפתיח הוצג הנושא הכבד והמהותי הזה של מבנה המועצה, הרכבה והמינויים, ואני מאוד מקווה שבפורום הנכבד הזה- - -

אמנון כהן: אני מבטיח לך שהנושא יטופל.

אמנון כהן: לא משנה דרך מי, אבל זה יטופל.

יום טוב סמיה: ציבורית זה יקל עליי מאוד מאוד את העבודה, כי המאבקים שלי היום בעניין הזה - - -

אמנון כהן: אומנם לא מייד, כי זה תהליך, אבל אם זה הגיע לפה, זה יטופל.

יום-טוב סמיה: את החלק האחר – המשך הפירוט של תיקון הליקויים כתוצאה מדוח מבקר המדינה עד שנת 2000 – יציג ממלא מקום המנכ"ל, איציק שני.

יום-טוב סמיה: איציק שני מונה על ידי ועל ידי המליאה כממלא מקום המנכ"ל מזה ארבעה-עשר חודשים.

יום-טוב סמיה: הוא היה מנכ"ל הספורטוטו במשך 17 שנים, איש מקצוע מצוין שמילא את תפקידו במועצה בצורה מקצועית ונבונה, ובהיעדר יכולת של השרים להגיע להבנה מי המועמד העדיף למנכ"ל, מונה איציק שני על ידי כממלא מקום.

יום-טוב סמיה: לשמחתי הרבה, בזכות אופי ביצוע התפקיד שלו, הצלחתי להנהיג את השינויים שאני אציג בהמשך.

יום-טוב סמיה: חלקם יפתיעו אתכם מאוד מאוד.

יום-טוב סמיה: אני גם מנהל חברה עסקית במקביל, ואילו יכולתי לעשות בחברה העסקית שאני מנהל חסכון של 50% ממה שעשיתי כאן בטוטו, סביר להניח שהיו מעיפים אותי משם למעלה-למעלה, לעוד שבע חברות אחרות.

יום-טוב סמיה: היכולת הזאת של איציק להנהיג את השינוי ולהוביל לחסכון, שתיכף יוצג בפניהם, היתה מאוד מהותית, וכאמור, הדברים בוצעו הן לאור ההערות בדוח והן לאור הכניסה, כמעט בכוח, לנתיב של עבודה ציבורית, נתיב ישר, הוגן - - -

אמנון כהן: לפני כן ביקש חבר הכנסת פינס את רשות הדיבור.

יום-טוב סמיה: חבר הכנסת פינס, לא היית כאן קודם, כשדיברו על המנכ"ל.

יום-טוב סמיה: ב-17 ביולי חתמו שני השרים על מינוי המנכ"ל שמומלץ על ידי המועצה: מר שאול שניידר.

יום-טוב סמיה: ביקשתי ממר שניידר לא להיכנס לתפקידו ב-17 ביולי משום שהוא עדיין עובד כשכיר בחברת "יורוקום" – עד ה-14 באוגוסט.

יום-טוב סמיה: אז מתכנס שם הדירקטוריון והוא מגיש את ההתפטרות שלו.

אופיר פינס-פז: בקיצור, כל מה שאמרת - - -

יום-טוב סמיה: חס וחלילה.

יום-טוב סמיה: ב-15 באוגוסט ייכנס שאול שניידר לתפקידו, ואיציק שני יישאר בתפקידו כראש המטה וממלא מקום המנכ"ל.

אופיר פינס-פז: בקיצור, כל מה שאמרת על איציק שני אפשר לשים בפח.

יום-טוב סמיה: חס וחלילה.

יום-טוב סמיה: למה בפח?

אופיר פינס-פז: תסלח לי, אני אגיד לך מה הבנתי ממך.

אופיר פינס-פז: אני הבנתי ממך שאיציק שני הוא בעל מקצוע בכל קנה מידה ואדם בעל איכויות יוצאות דופן, אדם שתרם רבות לארגון, וכתוצאה מזה מצניחים לו מנכ"ל.

אופיר פינס-פז: זה מה שאני מבין מדבריך.

אופיר פינס-פז: כשאמרת שהחמצתי משהו בדיון, חשבתי שהחמצתי הודעה שב-17 ביולי מינו סוף סוף, אחרי 14 חודש, את איציק שני כמנכ"ל.

אופיר פינס-פז: זה מה שחשבתי שהחמצתי.

אמנון כהן: אבל מה אתה רוצה ממנו?

יום-טוב סמיה: כבוד היושב ראש, יש לי תשובה מאוד ברורה.

אופיר פינס-פז: אני מכיר את שאול שניידר, והוא חבר שלי, אבל אני יודע בדיוק מאיפה הוא בא ולאן הוא הולך - - -

אמנון כהן: אבל, חבר הכנסת פינס, לא מדובר עכשיו על המנכ"ל.

אופיר פינס-פז: סליחה, אני חבר ועדה כאן.

אופיר פינס-פז: אני מוכן לכל, אבל בלי הצגות, הכול על השולחן, כי הגועל נפש מגיע עד הצוואר.

אופיר פינס-פז: אין לי שום בעיה שתמנו את כל המינויים הפוליטיים שלכם, היכן שאתם רוצים וכמה שאתם רוצים, רק תגידו את זה.

אופיר פינס-פז: את הסופרלטיבים לאלה, ואת המינויים לאלה – אני לא אוהב.

מתן וילנאי: השרים עושים את המינויים.

אופיר פינס-פז: שרים פועלים בחלל ריק?

יום-טוב סמיה: אדוני חבר הכנס, שאלת, ואני אענה.

יום-טוב סמיה: ראיינתי חמישה מועמדים לתפקיד מנכ"ל המועצה, ובכללם את איציק שני, וחשבתי שהוא מועמד ראוי.

יום-טוב סמיה: מסיבות אישיות – אם אתה רוצה, אני יכול להגיד לך אותן אחר כך בארבע עיניים - הוא ביקש לא להתמנות לתפקיד.

קריאה: - - -

יום-טוב סמיה: אני אומר את זה, משום עיסוקיו הפרטיים האחרים, הוא ביקש לא להתמנות לתפקידו.

אופיר פינס-פז: זה משהו אחר.

יום-טוב סמיה: והיו עוד שלושה מועמדים אחרים ראויים וטובים.

יום-טוב סמיה: הבאתי את קורות החיים שלהם בפני מילאת המועצה, ראיינתי ומצאתי ששאול שניידר הוא המועמד המתאים ביותר.

יום-טוב סמיה: לטעמי, הוא מועמד מצוין, איש מקצוע, עם הרבה רקע וניסיון, ובהרכב הזה של שאול שניידר כמנ"כל ואיציק שני כרמ"ט ומנהל התפעול של המועצה – וזו היכולת המקצועית שלו – אנחנו נמשיך להיות הרכב מנצח.

אופיר פינס-פז: מאה אחוז.

אופיר פינס-פז: אני מאחל לכם הצלחה.

יום-טוב סמיה: תודה רבה.

אמנון כהן: מר שני, בבקשה.

איציק שני: אתייחס בקצרה לנקודה שעלתה עכשיו, לפני שאתייחס לדוח.

איציק שני: מסיבות אישיות לא הייתי מועמד לתפקיד מנכ"ל המועצה, ומר שניידר הוא באמת מועמד ראוי.

איציק שני: זו בחירה טובה.

איציק שני: קודם כול אני רוצה להודות למבקר המדינה על הדוח.

איציק שני: אני נמצא במערכת שוטפת של העברת אינפורמציה למבקר המדינה.

איציק שני: דיווחנו לאורך כל השלבים על ביצוע הדוח, ומובן שיצא דוח בחתימת היושב ראש עוד לפני כמה חודשים, שבו אנחנו מאשרים את תיקון כל הליקויים.

איציק שני: כשאני מתייצב כאן, יש בידי כמובן כל המסמכים על ביצוע מושלם של הדוח.

איציק שני: לנגד עיני אותן הנחיות של יום-טוב סמיה להפוך כל בלטה ולהוציא מהלקסיקון את הביטוי "עבדנו על פי הנוהג".

איציק שני: אני יודע שהיושבים סביב השולחן במועצה – ודיברנו בעניין – לא אוהבים כל כך את המושג "אמות מידה".

איציק שני: דווקא משם העובדה שבאתי ממוסדות הספורט אני יודע, ואני שותף לדיונים ומקורב למועצה.

איציק שני: לאורך שנים הבנתי שהציבור הזה איננו רוצה מתקנים, איננו רוצה פתרונות, איננו רוצה קריטריונים, אלא רוצה לפעול על פי הנוהג, ואת הנוהג משרישים, ובכל דוח ביקורת אנחנו מדווחים ואומרים: נכון, זה לא בסדר, אלא שזה על פי הנוהג.

איציק שני: הנוהג הזה התבטל במועצה.

איציק שני: המועצה ניגשה לתקן את הליקויים.

איציק שני: כפי שציינתי, תיקנו את הליקויים כולם והבאנו אמות מידה.

אמנון כהן: בדיון הקודם שהתקיים ב-10 ביולי 2001 ביקשה הוועדה שתעבירו אלינו את הנהלים החדשים.

קריאה: - - -

אמנון כהן: לא, לא קיבלנו.

איציק שני: אני מאוד מצטער באופן אישי.

איציק שני: אני העברתי למבקר המדינה - - -

אמנון כהן: זה כבר היה צריך להיות כאן ב-2002.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני קיבלתי דיווח.

ירדנה מלר-הורוביץ: אנחנו לא קיבלנו, אבל הם יעבירו אלינו.

איציק שני: אני ממש מביע צער, משום - - -

אמנון כהן: יש נהלים או אין נהלים?

איציק שני: יש נהלים.

איציק שני: אני מדגיש, מילאנו באופן מלא - - - היו"ר אמנון כהן: זאת אומרת, ב-2002 חילקתם על פי נהלים חדשים, וכנ"ל ב-2003?

איציק שני: יש מה לחלק או שנשארו רק התחייבויות?

יום-טוב סמיה: יש 120%.

אמנון כהן: אני מדבר על התחייבויות קודמות.

איציק שני: אני רוצה לומר לכם שאמות המידה היום במועצה הן כאלה שלאף אחד מהיושבים סביב השולחן אין שום יכולת להשפיע - - -

יום-טוב סמיה: להשפיע בהיבט השלילי.

איציק שני: בהיבט השלילי, לזה התכוונתי.

איציק שני: אמות המידה הן ברורות, הן מתפרסמות ברבים מדי שנה בשנה.

איציק שני: יש צורת עבודה שונה ונהלי עבודה שונים.

איציק שני: משמעות הדברים שאני אומר היא שאני נתקל אפילו במצבים שקם דירקטור ואומר לי: מר שני, בשביל מה הבאת אותנו?

איציק שני: אנחנו בובות.

איציק שני: ואני אומר להם: כן, אתם יושבים כאן כדי להבטיח שאנחנו מתנהגים על פי הנהלים ואמות המידה.

איציק שני: ואני אומר את הדברים בגאווה, כי אני שותף לצד יום-טוב סמיה בביצוע המהפך.

איציק שני: אני רוצה לומר לכם שהחיים לא קלים.

איציק שני: אתה לא בהכרח פופולרי, אתה סופג, משום שהציבור התרגל, על פי אותו נוהג לאורך שנים, לעבוד בדרכו.

אמנון כהן: כמה עמותות ספורט פיקטיביות קיימות?

אמנון כהן: - - -

מתן וילנאי: - - -

יום-טוב סמיה: כבוד היושב ראש, אתה הורס לי את המצגת.

יום-טוב סמיה: אתה שואל את כל השאלות שהמצגת מתייחסת אליהן.

איציק שני: בטרם ניגשתי לתקן את הליקויים, נפגשתי פעמיים עם השר וילנאי – ביוזמתו.

איציק שני: הוא אמר לי: הנושא הכי חשוב הוא המתקנים, תטפלו בתיקון הליקויים, תבטיחו שקרן המתקנים עושה את השינוי.

איציק שני: לכן, בגאווה גדולה אני אומר: עשינו את השינוי.

איציק שני: מאחר שאמרתי שיש ביצוע מושלם של הערות הדוח, אני רוצה להזכיר שהיה סעיף אחד שבו העיר המבקר שהמועצה השקיעה עשרות מיליוני שקלים בהדר-יוסף.

איציק שני: בסעיף האחרון בדוח יש הערה של מבקר המדינה לגבי הקצאות המועצה למרכז הספורט הלאומי בתל אביב, בהדר-יוסף, שם היתה השקעה של מיליוני שקלים בשנים האחרונות, ללא פיקוח, ללא בקרה.

איציק שני: המבקר ואני עבדנו בחודשים האחרונים, ב-23 בחודש יצא הדוח המסכם - - -

אופיר פינס-פז: מה יש בהדר-יוסף?

איציק שני: במתקן בהדר-יוסף השקיעה המועצה, באמצעות הוועד האולימפי, סכומי עתק.

אופיר פינס-פז: מה יש שם?

אופיר פינס-פז: תספר.

איציק שני: יש מתקן רב-ספורט.

איציק שני: יש שם אתלטיקה - - -

אופיר פינס-פז: מה עשו עוד?

אופיר פינס-פז: מה התחדש שם בזמן האחרון?

איציק שני: לא התחדש שום דבר, העסק תקוע – בחלקו פיל לבן, ובצדק העיר המבקר שהמועצה השקיעה סכומי עתק - - -

אופיר פינס-פז: כמה השקיעו שם?

איציק שני: אם אני זוכר נכון, הסכום הוא כ-18 מיליון שקל, ומאז הוסיפה המועצה עוד כמה מיליוני שקלים בשנים האחרונות, וזאת כמובן ללא פיקוח וללא בקרה – כישלון גדול.

איציק שני: יצא דוח - - -

יום-טוב סמיה: כתוצאה מההליך שיצרנו, הפסקנו לתת את ההקצבות עד שיהיה ברור מה קורה שם.

יום-טוב סמיה: אני לא לוקח את זה לשום מקום, אני מחכה - - -

איציק שני: כדי להשלים את הדוח.

יום-טוב סמיה: כשהם יגמרו להשלים את הדוח לגבי אופן העבודה ואופן התקצוב עם העירייה, יקבלו.

יום-טוב סמיה: לא יגמרו, אני אחכה.

חיים קמחי: הדר-יוסף זה פרויקט משותף עם עיריית תל-אביב.

אופיר פינס-פז: אבל מה עוד לא בנוי שם?

יום-טוב סמיה: הרב-ספורט תקוע.

יום-טוב סמיה: יש בניין שלם שלא גמור.

אמנון כהן: מר שני, סיימת?

איציק שני: מובן שהייתי יכול לעבור יחד אתכם ליקוי-ליקוי - - -

קריאות: - - -

אמנון כהן: סיימנו.

אמנון כהן: אנחנו רק מבקשים להעביר את הנהלים לוועדה.

אופיר פינס-פז: מה קורה בעיריית ירושלים - - -

איציק שני: עיריית ירושלים הודיעה – אני קורא את זה בתקשורת כמו כולם – שיש פריסת מתקנים על פי התוכנית הרב-שנתית.

איציק שני: כמו כולם, גם אני קורא בעיתונות.

אופיר פינס-פז: מה?

איציק שני: הקפאה כזאת, הקפאה אחרת.

איציק שני: אני לא יודע איך זה יתבצע.

אופיר פינס-פז: תגיד, אתה לא יכול לדבר?

איציק שני: אמרתי, אין שום אינפורמציה אחרת.

אופיר פינס-פז: אמרת שיש הקפאה.

אופיר פינס-פז: אז יש או אין הקפאה?

יום-טוב סמיה: אדוני חבר הכנסת, אני אגע בזה.

קריאה: יש הקפאה מטעם העירייה.

יום-טוב סמיה: אם מסתפקים בדוח שהגשנו ובתיקון הליקויים שעליו הצבענו, אעבור לחלק השני.

יום-טוב סמיה: לפני כן אני רק רוצה להעיר, כפי שאמרתי קודם, שמבחינתי הטיפול בדוח מבקר המדינה לא נעצר בזה שהגשנו את דוח תיקון הליקויים, אלא המבחן האמיתי שלנו הוא, ראשית, להמשיך לעבוד כך שאותם ליקויים לא יחזרו על עצמם, ושנית, חלק מתיקון הליקויים שם הוא תהליך.

יום-טוב סמיה: אם שנייה אחת אתה לא עושה את הדבר כמו שצריך, זה הופך לליקוי.

יום-טוב סמיה: ואני מברך על האמון שניתן לנו בעבודת צוות עם אנשי משרד מבקר המדינה.

יום-טוב סמיה: ברשותכם, אעבור לכמה תוצאות של הטיפול והפעילות, ובין השאר, אעסוק בנושא השני העומד על סדר היום.

יום-טוב סמיה: כאמור, הגעתי למועצה ב-2001, ואני יכול להציג בגאווה – אחרי לא מעט עבודה לא פשוטה, מאוד מורכבת ומסובכת - תוצאות ביניים חלקיות של הפעילות הזאת עד עכשיו.

יום-טוב סמיה: ראשית, קרן המתקנים פועלת אחרת.

יום-טוב סמיה: יש קריטריונים ברורים.

יום-טוב סמיה: "פרויקט העשור", שתכף אומר עליו כמה מילים, יצא לדרך.

יום-טוב סמיה: אין הצטברות של בקשות, אין ערמות.

אמנון כהן: יש תוכנית אב לכמה שנים?

יום-טוב סמיה: יש תוכנית אב במשרד הספורט שממנה גזרנו את תוכנית העשור ואת תוכניות הפעילות.

אמנון כהן: ווידאתם שלא תהיה השקעה כפולה באותה נקודה, כמו שהיה?

יום-טוב סמיה: אני אגע בזה.

יום-טוב סמיה: זאת תוצאת ביניים ראשונה, ואני אעבור בראשי פרקים כי אני מבין שחברי הכנסת וילנאי ורצאבי צריכים לצאת.

יום-טוב סמיה: 2,000 עמותות וקבוצות יצאו מהרשימה בשל ניהול לא תקין ו בשל פיקטיביות.

אמנון כהן: כמה היו?

יום-טוב סמיה: היו 5,000, והיום מקבלות רק 3,000.

יום-טוב סמיה: אותה עוגה מתחלקת היום בין 3,000 עמותות, במקום 5,000.

מתן וילנאי: ואחד האיגודים גרר אותי לבג"ץ על העניין הזה.

אמנון כהן: מה התקציב הכולל לחלוקה?

יום-טוב סמיה: התקציב הכולל של המועצה הוא 700 ל-800 מיליון שקלים, תלוי בהכנסות.

יום-טוב סמיה: החלוקה בגדול היא 50% לפרסים, 30%-33% לספורט ו-18%-20% לתפעול המועצה, קרי, לתחנות ולתפעול המועצה.

יום-טוב סמיה: זה באופן גס.

יום-טוב סמיה: כאמור 2,000 עמותות וקבוצות יצאו מהרשימה, חלקן בשל ניהול לא תקין, חלקן בשל אי קיום הקבוצה בכלל – משהו פיקטיבי לחלוטין.

אהוד רצאבי: על ידי מי הן הוצאו?

יום-טוב סמיה: על ידי המועצה.

אהוד רצאבי: רשם העמותות לא בודק את הדברים האלה?

יום-טוב סמיה: זה דרך רשם העמותות.

יום-טוב סמיה: מי שלא הראה ניהול תקין - - -

אהוד רצאבי: רשום העמותות צריך לקבוע מה זו עמותה פיקטיבית.

יום-טוב סמיה: לא, יש פה שני סוגים: קבוצה פיקטיבית ועמותה ללא ניהול תקין.

אהוד רצאבי: כלומר, עמותה ללא ניהול תקין לא יכולה לקבל כלום.

יום-טוב סמיה: היא לא קיבלה.

איציק שני: לפני זה לא בדקו את זה, לא עסקו בזה, נתנו.

מתן וילנאי: חבר הכנסת אהוד רצאבי, אתה תהיה מופתע, גם אני חשבתי כמוך, אבל זה לא היה פשוט.

מתן וילנאי: על זה הלכו אתי לבג"ץ.

אמנון כהן: קודם כול יישר כוח על הוצאת ה-2,000.

אמנון כהן: תמשיך לחפש עוד.

יום-טוב סמיה: אדם אופטימי ונאיבי כמוני קיווה שאם מישהו קיבל בשביל ארבע קבוצות, והיו לו שתיים פיקטיביות, הרי השתיים שהיו כן אמיתיות נהנו יותר.

יום-טוב סמיה: יש אומרים שהכסף שנועד לשתי הקבוצות הפיקטיביות הלך למקום אחר.

יום-טוב סמיה: היושב ראש וחברי המליאה "איבדו" את הכוח "לסדר"... - שימו לב למרכאות המופיעות בשקף.

יום-טוב סמיה: קיבלתי לא מעט הערות מחברי המליאה, ראשי הספורט, האיגודים והמוסדות, בסגנון: "איך אידיוט כמוך" – סליחה על הביטוי – "בא לתפקיד רב עוצמה והשפעה שכזה וגורם לנו בהחלטות שלו לאבד את הכוח שלנו 'לסדר' ולהשפיע".

יום-טוב סמיה: אמרתי להם כמו שאמרתי בזמנו לשר וילנאי כשהוא היה אלוף הפיקוד שלי: אני גאה על כך שכמפקד הרצועה, יש עליי מגבלת כוח, ואני גאה לא פחות מזה שאין לי כוח "לסדר".

יום-טוב סמיה: יש לי כוח להשפיע לטובה ביכולת התפקוד של המועצה, ומשם בא כוחי, אבל היכולת "לסדר", לארגן וכן הלאה – "הזדכיתי על זה", אם להשתמש בלשון צבאית.

יום-טוב סמיה: הספורטוטו – גוף אנאכרוניסטי שהיה לצד המועצה ותוקצב בכ-5 מיליון שקלים בשנה – היה צריך להיסגר שנה וחצי או שנה קודם הגעתי לתפקיד.

יום-טוב סמיה: קבעתי מועד לסגירתו.

יום-טוב סמיה: כמעט נסקלתי באבנים על כך על ידי בעלי המניות בספורטוטו.

יום-טוב סמיה: מי הם?

יום-טוב סמיה: – לא אחרים מאשר מוסדות הספורט.

יום-טוב סמיה: שוב, אנחנו מגיעים לאותו סיפור.

יום-טוב סמיה: סגרתי את הספורטוטו ביום אחד.

יום-טוב סמיה: אמרתי: ב-31 במאי אין ספורטוטו, יש לכם 90 יום, עד אז תתארגנו.

יום-טוב סמיה: הוא נסגר – עוד חסכון.

יום-טוב סמיה: הנקודה הבאה בשקף שלפניכם: 100% עמידה בהקצבות לספורט ב-2002.

יום-טוב סמיה: רבותיי, הסעיף הזה הוא מהות.

יום-טוב סמיה: תקציב המועצה בשנת 2002 עמד על 777 מיליון שקלים.

יום-טוב סמיה: כתוצאה מהמצב הכלכלי, המלחמה וכולי, ההכנסות היו רק 657 מיליון שקלים – 120 מיליון שקלים פחות בהכנסות.

יום-טוב סמיה: ההשפעה המיידית צריכה להיות על חלוקת הדיבידנד לבעלי המניות, ובעל המניות בתפיסת עולמי הכלכלית הוא הספורט.

יום-טוב סמיה: לא רק שהוא לא קיבל פחות 15% מההכנסות, אלא זו היתה השנה הראשונה אחרי הרבה מאוד שנים שהספורט קיבל 101% ממה שהובטח לו בתחילת השנה.

אופיר פינס-פז: איך עשית את זה?

אופיר פינס-פז: בפרסים הורדת, זה ברור.

יום-טוב סמיה: נראה לי כאילו ראית את המצגת שלי.

יום-טוב סמיה: תחבר את הסעיף של ה-5 מיליון שקל שראינו קודם עם מה שאנחנו עוד נראה במצגת.

יום-טוב סמיה: כשהגעתי לתפקיד עבדו בהנהלת המועצה מעל 120 עובדים.

יום-טוב סמיה: פניתי למנכ"ל הקודם, שאול סבירי שישב שם 14 שנה, ואמרתי: ממבט ראשון נראה לי – ואני איש עסקים – שיש פה יותר מדי אנשים.

יום-טוב סמיה: זו מינהלת "שמנה", אנא תוריד שליש.

יום-טוב סמיה: כשחזרתי כעבור שלושה שבועות, הוא אמר לי: יום-טוב, זה בלתי אפשרי.

יום-טוב סמיה: אמרתי לו: קח עוד שלושה שבועות, אתה חייב להוריד שליש מכמות האנשים, ואחרי זה אני אגיד לך אם אפשר להוריד עוד.

יום-טוב סמיה: חזרתי כעבור שלושה שבועות, והוא אמר לי שזה בלתי אפשרי.

יום-טוב סמיה: אמרתי לו: שאול, הבנתי, צריך להוציא רק אחד.

יום-טוב סמיה: ושחררתי אותו מהתפקיד, בסיוע השרים, ההבנות וכולי, והעדפתי לתפקד עם ממלא מקום המנכ"ל.

יום-טוב סמיה: לקחתי את איציק שני והצבתי בפניו את האתגר, ובתוך חודש ימים, רבותי, נותרו במועצה 80 עובדים.

יום-טוב סמיה: אגב, השאלה היחידה שאיציק שאל היתה: "'המפקד' – בלשונו שלו – 80 עובדים שאתה רוצה שיישארו כוללים אותך או בלעדיך?

יום-טוב סמיה: כי אני מתנדב.

יום-טוב סמיה: אמרתי לו: אל תספור אותי, אני מתנדב, 80 בלעדיי.

יום-טוב סמיה: אם כן, במועצה נותרו היום 79 עובדים בחוזים אישיים, לא בחוזים של עובדי מדינה, שהכינוי שלהם הוא – סליחה על הביטוי – "מסמר בלי ראש".

יום-טוב סמיה: מדובר בחוזים אישיים, דהיינו, אתה מתפקד טוב, אתה נהנה; אתה לא מתפקד טוב – הודעה מראש של 30 יום, שלום, אתה בבית, כמו בעסק פרטי שבו אני חייב להביא תוצאות לבעלי המניות שלי.

יום-טוב סמיה: זה חסכון של מיליון שקל בשנה – רק במשרות, עבודות ואנשים.

יום-טוב סמיה: לשאלתך, חבר הכנסת פינס, חסכון בכלל תוכנית ההתייעלות – 100 מיליון שקל, מאז כניסתו של איציק שני לתפקיד, מאז שהתחלנו, כלשונו, "להפוך כל בלטה", לבדוק כל תקשי"ר, כל התקשרות.

יום-טוב סמיה: הכול מוכרז מחדש.

יום-טוב סמיה: חסכון כולל של 100 מיליון שקלים – זה אפשר לי לתת לספורט 100% הקצבות, למרות זה שאני לא עומד בתקציב ההכנסות, וזה אפשר לי להעז לצאת ל"פרויקט העשור", שהוא מבחינתי פרויקט הדגל, ואני זוכר שכאשר נימקתי מדוע אני מוכן לאבד את הכוח שלי כמשפיע במועצה, אמרתי לחברי המליאה שרדו בי על אובדן הכוח הזה: הכוח שלי-שלכם יהיה בכך שבעוד שש-שבע שנים יחתכו סרטים בחמישה-שישה מתקנים חדשים בארץ, ואנחנו נעמוד בצד ונטפח לעצמנו על השכם ונגיד: אנחנו התחלנו בזה.

יום-טוב סמיה: גם אם לא יגידו את זה בנאום, לעצמנו נוכל להגיד: אנחנו התחלנו בזה.

יום-טוב סמיה: תוכנית "פרויקט העשור" נולדה בתחילת שנת 2002 והתבססה רובה ככולה על תוכנית אב שהכינו במשרד התרבות, המדע והספורט –אז בראשות מתן וילנאי ושוקי דקל שהשקיע בתוכנית הזאת, והשרה הנוכחית וממשיכה ועוסקת בה.

יום-טוב סמיה: תוכנית זו התבססה על תוכנית אב כוללת, שאותה אנחנו מפרטים בהמשך הפרזנטציה: באילו איצטדיונים, באילו מתקנים נעסוק ובאילו רמות ובאיזה אופן.

יום-טוב סמיה: התוספת היחידה של המועצה היא יוזמה שלנו להוסיף "פרויקט למגזר המיעוטים", כפי שקראנו לזה בהתחלה, כי לא ידענו עדיין לאיזה כיוון אנחנו הולכים: לערבים בצפון, לבדואים בדרום או לדרוזים, ואט-אט, כשהסתכלנו לאחור על בניית המתקן בעילוט עבור המגזר הערבי בצפון, החלטנו שעדיף להמשיך ולשפר את המתקן בעילוט, בהנחה שאחת הקבוצות תעלה לליגת-העל, ואכן אנחנו עושים את זה השנה, והצעתי לשר וילנאי לבוא סוף סוף אל העדה הדרוזית, "להעיר אותה משנתה" במובן הזה – תסלחו לי על הביטוי – ולומר להם: מגיע לכם שגם אתם תבנו מתקן ספורט, ותגישו מסמך איפה אתם רוצים לבנות אותו.

יום-טוב סמיה: קיימו ישיבות - תכף נפרט את זה בהמשך.

יום-טוב סמיה: אבל כל התוכנית התבססה על - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מר סמיה, יש לי בקשה אליך, יותר מאשר שאלה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: חלק גדול מהנוכחים כאן, כמעט כולם, לא קראו את הכללים ואת הקווים המנחים של קרן המתקנים איך קובעים את המתקנים הראויים, שדרוג מתקנים קיימים ומיקומם.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כדי שנוכל להבין את המשך דבריך, אולי תוכל לומר בכמה מילים איך נבחרים האתרים להקמה או לשדרוג ומה מיקומם, זאת אומרת, קודם הסוג, ואחר כך המיקום.

יום-טוב סמיה: אמרתי.

יום-טוב סמיה: המיקום, שהוא הדבר הבסיסי, נובע מתוכנית האב הכוללת.

מתן וילנאי: מר סמיה, כיוון שאני אצטרך לעזוב באמצע לישיבת ועדת העבודה, אני גם אענה לשאלה של המבקר וגם אעיר את ההערות שלי.

מתן וילנאי: אני מקבל כל מילה הכתובה ב-bold בעמוד 40 בדוח המבקר – כל מילה, כאילו העתיקו את זה מההנחיות שלי לגבי תוכנית לאומית, רחבה, כוללת, לא של "חבר מביא חבר", לא "שמור לי ואשמור לך".

מתן וילנאי: אני דרשתי את הדבר הזה.

מתן וילנאי: זה לא תפקיד של המועצה; לפי הבנתי, זה תפקיד של המשרד, כי אתם לא יודעים שבונה המתקנים הגדול ביותר לא יושב בכלל בחדר הזה, וזה משרד השיכון.

מתן וילנאי: הוא בונה מתקנים בהיקפים עצומים.

מתן וילנאי: הוא לא שואל את משרד הספורט.

אמנון כהן: לפי מדיניות של המשרד.

מתן וילנאי: - - -

אמנון כהן: הוא קבלן ביצוע?

מתן וילנאי: לא, בקשר שלו עם המועצות המקומיות הוא מקצה להן כספים להקמת מתקני ספורט.

יחיאל חזן: אבל זאת לא תוצאה של החלטה שמישהו מקבל, אלא כשהוא מקצה, הוא עושה זאת על פי קריטריונים של שכונה שבונים או של פרויקט - - -

מתן וילנאי: ולכן, הקמתי ועדת היגוי בין משרדית – והשרים שיתפו עם זה פעולה - בראשותו של ראש מינהל הספורט, שהיה אז גם יושב ראש קרן המתקנים, וזה הקל על הפעולה, ואותה ועדת היגוי תראה בתמונה שלמה את כל מה שכותב פה המבקר, וכך זה צריך להיות.

מתן וילנאי: ולדעתי, משנת 2001 או 2002 הדבר הזה התייצב, ומתוך זה גוזר יום-טוב סמיה ויש ראייה שלמה.

מתן וילנאי: עכשיו אגלה לכם סוד.

מתן וילנאי: אין בארץ אף לא אצטדיון אחד חוקי.

מתן וילנאי: אתם מבינים את זה?

מתן וילנאי: בשום תחום: לא בטניס שולחן, לא בכדורגל ולא - - -

אמנון כהן: מה זאת אומרת שאין אף אצטדיון חוקי?

מתן וילנאי: כי אין כסף.

מתן וילנאי: אין אצטדיון שעומד בקריטריונים בין לאומיים.

אמנון כהן: מאיזו בחינה, מבחינת בטיחות?

מתן וילנאי: בכול, כולל מיקום עיתונאים.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב ראש, "הפועל ירושלים" באה ל"הפועל רעננה", ולפני שהתחיל המשחק, נגמר המשחק - על המתקן.

מתן וילנאי: אני רוצה שתבינו שכאשר באה קבוצה לשחק באצטדיון רמת-גן, היא עושה לנו טובה.

מתן וילנאי: היא לא חייבת לשחק שם.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא זאת השאלה שלי, עם כל הכבוד.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כתבנו את הדברים שאתה אומר, אבל שאלתי היא אחרת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מדבר עכשיו מבחינתה של המועצה - - -

מתן וילנאי: לא אני אתן את התשובה מבחינתה של המועצה.

מתן וילנאי: אני רק אתן את הרקע, ואחרי זה המועצה תיתן תשובה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זה מרחיב את השאלה.

מתן וילנאי: כן, אני מרחיב.

מתן וילנאי: במאי 2001 היה האסון שבו נמחץ הנער בחיפה, עמיר ראנד, ובמהלך של פחות משנה העברנו חוק שעוסק בנושא האלימות במגרשי הכדורגל.

מתן וילנאי: זה לא נפתר, אבל השנה, בפעם הראשונה מאז חורבן הבית, לא התפרצו למגרש ומחצו ילד או שניים, כפי שהיה מקובל בשנים האחרונות, וזה תוך כדי הליך של הורדת מחסומים, שהוא לא עניין של משרד הספורט, אלא של משרד הפנים, כי מדובר בהשלטת סדר במקומות ציבוריים.

מתן וילנאי: זה עולם ומלואו, וצריך לעשות בו סדר, ואנחנו התחלנו בכך, והמועצה היא רק אחד הכלים, זה מה שרציתי להדגיש.

מתן וילנאי: אני רואה מדיניות של המשרד, שעושה תיאום בין-משרדי, והמועצה היא אחד הכלים.

מתן וילנאי: ומשנת 2001 – אני נכנסתי לתפקיד ב-1 בינואר 2000 – זה התחיל לקבל את הצורה הזאת, ובאמת נעשו דברים שלא היו מקובלים עד אז.

מתן וילנאי: הכללים איך זה מתבצע ומה הקריטריונים – זה עניין של הוועדה הבין משרדית, ולאחר מכן המועצה, שיש לה כסף לא קטן, בקטע שלה, בנושא של מתקני הספורט.

מתן וילנאי: אעיר עוד הערה ובזה אבקש לסיים ולצאת.

מתן וילנאי: כשנכנסתי לתפקיד, כמות הכסף היתה נמוכה יחסית - הכול מופיע בדוח המבקר.

מתן וילנאי: אני דרשתי להגדיל את הסכום, אבל אין לי עמידה בפני המועצה.

מתן וילנאי: אני יכול לדרוש, והם יכולים להחליט שלא.

מתן וילנאי: הכוח היחיד שלי הוא שאני לא חותם על תקציב המועצה, והתעכבה החתימה על התקציב עד שהקצו סכום שהיה נראה לי סכום סביר - להתחלתה של דרך, כי גם עכשיו הוא עדיין לא נראה לי סביר.

מתן וילנאי: והדברים שהמבקר העיר הם הדברים הנכונים שאתם חייבים לעשות לתיקונם, מר סמיה – עכשיו זה גם משרד החינוך וגם המועצה – כי זה הסיכוי היחיד למתקני ספורט בארץ.

מתן וילנאי: יש אזורים שלמים שהמילה "מתקן ספורט" לא ידועה להם.

מתן וילנאי: דיברת על הדרוזים.

מתן וילנאי: המילה לא ידועה להם בכלל, הם לא חושבים שמגיע להם, ומשרד השיכון יש לו הכללים שלו - - -

יחיאל חזן: אבל בינתיים אנחנו עדיין לא יודעים מה הם הקריטריונים לחלוקת מתקנים בערים מסוימות.

מתן וילנאי: יש פה אנשים שייתנו את התשובה לעניין הזה: שוקי דקל, שהיה יושב ראש ועדת ההיגוי הבין-משרדית, ושם-טוב סמיה שמופקד על כך.

מתן וילנאי: אני מצטער שאני צריך לעזוב.

מתן וילנאי: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מבקש התייחסות לשאלתו של המבקר.

אמנון כהן: מר סמיה, תחליט מי יכול לענות על כך.

אהוד רצאבי: מאחר שגם אני חייב לצאת עוד מעט, אני מבקש להעיר לגבי דבר, שכנראה, יתפתח כשאני לא אהיה כאן.

אמנון כהן: תצטרך לעבור על הפרוטוקול.

אהוד רצאבי: אני אעבור עליו.

אהוד רצאבי: אני גם סומך עליך שאני אקבל אותו.

אהוד רצאבי: שאלתי קודם לגבי הוועדה של דוד ליבאי בנושא של ניגוד האינטרסים.

אמנון כהן: זה יעלה כאן.

אהוד רצאבי: זה יעלה, ואני לא אהיה כאן.

אהוד רצאבי: לכן, אני רק רוצה לבקש דבר אחד.

אהוד רצאבי: הרי שמו של אדם הוא הדבר היקר ביותר שיש לו.

אהוד רצאבי: מטבע העניין, כשמעבירים נושא לוועדת חקירה או לבדיקת מבקר המדינה, זה עושה את ההדים שזה יכול לעשות – אני מתנסח בעדינות.

אהוד רצאבי: אם מונתה ועדה שבראשותה עומד אדם בעל שם כמו דוד ליבאי, עם כל מה שעומד מאחוריו, אני חושב שצריך להקצות לה את הזמן המינימלי – איקס חודשים – וכשהיא תסיים את עבודתה, לראות מה הוועדה הזאת אומרת, ובהתאם לזה להחליט, לפני שמטילים רבב כזה או אחר - - -

אמנון כהן: לא הטלנו ואינני מטילים שום רבב.

אהוד רצאבי: לא אנחנו.

אהוד רצאבי: היתה כתבה בערוץ 10, הדבר הזה עלה לכותרות.

אמנון כהן: אני אתייחס לזה.

אהוד רצאבי: זה מאוד חשוב לי.

אהוד רצאבי: הרי כולנו חסים על כבודו של אדם.

אהוד רצאבי: אני מצטער שאני חייב לצאת.

אהוד רצאבי: אני אקרא אחר כך את הפרוטוקול.

אהוד רצאבי: תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אהוד רצאבי: אגב, לגבי 2,000 העמותות האלה, אני אהיה אתך בקשר מאחר שאני אחראי על נושא העמותות בוועדת הכספים.

אמנון כהן: ועדת משנה לעמותות, אישור על פי סעיף 46?

אהוד רצאבי: על פי סעיף 46 – ניהול תקין וכל מה שקשור במשרד הפנים וכן הלאה.

אמנון כהן: כן, זה חשוב מאוד.

אמנון כהן: יושב ראש המועצה, בבקשה.

שוקי דקל: ברשותך, אומר כמה דברים מקדימים.

שוקי דקל: אני חושב שדוח המבקר, גם בדיון שהתקיים ביולי, נגע בשתי הנקודות המרכזיות מאוד בעבודת המועצה.

שוקי דקל: הנקודה הראשונה – והיא עדיין לא הועלתה כאן – היא נהלי הבקרה של המועצה.

שוקי דקל: אני חושב שבזה לקתה המועצה בעבר ואני חושב שהתהליך הזה שנעשה הוא עדיין לא מספיק.

שוקי דקל: אני מדבר על בקרה על כספי המועצה - - -

אמנון כהן: יש מבקר פנים למועצה, נכון?

שוקי דקל: יש ועדת ביקורת ויש מבקר פנים.

שוקי דקל: אני חושב שזה אחד הדברים המשמעותיים.

שוקי דקל: הדבר השני, שגם המבקר תיאר אותו בצורה יוצאת מן הכלל, הוא ראייה כוללת של פיתוח המתקנים במדינת ישראל, ראייה רחבה, רב-שנתית.

שוקי דקל: במשרד הספורט היתה ראייה כזאת, אבל מסיבות שונות, שחלק מהן גם יום-טוב סמיה תיאר בפתיח, הרכב המועצה וכולי - תפיסת התוכנית כתוכנית כוללת לא הפכה לאג'נדה, לתוכנית עבודה במועצה ולעידוד ולקידום הספורט.

שוקי דקל: אנחנו במשרד הספורט - ואני אשתדל לענות גם לשאלות של חברי הכנסת – הגענו למסקנה שאי אפשר המשיך לבנות מתקנים במדינת ישראל בצורה כזאת.

שוקי דקל: זה טלאי על טלאי.

שוקי דקל: אני רוצה להבהיר את מה שאמר השר לשעבר וילנאי, כי השאלה שלך, אדוני היושב ראש, מה זה "מתקן חוקי" היא במקומה.

שוקי דקל: זה די תמוה.

אמנון כהן: לא, מגרשים חוקיים.

שוקי דקל: אני אסביר.

שוקי דקל: בפיב"א לא אישרו לנו אף אולם, כולל "יד-אליהו", אלא בתנאים מסוימים, כי הוא תקני, אבל לא עונה על הסטנדרט הבין לאומי.

שוקי דקל: אצטדיונים, כולל - - -

אמנון כהן: מה זה אומר?

אמנון כהן: מה זה קשור לסטנדרטים בין-לאומיים?

אמנון כהן: הבטיחות שם בסדר?

שוקי דקל: נושא הבטיחות ונושא הנגישות – אם מדובר בנכים – הפרדה של קהלים.

שוקי דקל: למשל, בנושא האיצטדיון הגיע נציג מוופ"א והגיע גם נציג מפיפ"א והם אמרו: אתם לא נורמליים, אתם מכניסים את האנשים מאחורי גדרות, כמו בכלובים, אתם מעלים את רמת ה-anxiety שלם, והם כבר באים עם לחץ דם גבוה, זה לא תקני.

שוקי דקל: נוהל הכניסה – אנשים נמחצים בכניסה, שלא לדבר על כך שהם נמחצים ביציאה.

שוקי דקל: לכן, זה לא עונה על הדרישות, לא לגבי הנגישות של החניה - - -

אמנון כהן: למה לא מתאימים אותם?

שוקי דקל: כי כך בנו.

שוקי דקל: לכן, נכנסנו לעניין בראייה כוללת ובאנו לתת מענה לעידן הזה, כדי שהמתקנים יהיו ראויים לתחרויות בין לאומיות מוכרות.

שוקי דקל: אזכיר רק דוגמה אחת: למדנו את ה-“Green Book” האנגלי ואימצנו אותו.

שוקי דקל: עכשיו, למשל, נמצא דבר מאוד מעניין: בראשית הדרך, אצטדיון שיש בו שירותים לנשים יותר תקינים ונוחים – הגיעו אליו יותר אנשים, קרי, יותר משפחות באו למגרש, וזה הפחית את רמת האלימות.

אמנון כהן: זה בילוי משפחתי.

שוקי דקל: ממש כך.

אמנון כהן: אבל אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת לפני שאני אעביר את רשות הדיבור ליושב ראש.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, בחלוקת התקציב, אולי שנה אחת לא תחלק שום כסף ותגיד שכל הכסף הולך לתיקון המתקנים ולהתאמתם לרמה הבין לאומית.

אמנון כהן: אולי פעם אחת צריך לתקן ולהתאים.

שוקי דקל: כבוד היושב ראש, זה הרציונל שהוליד את פרויקט העשור.

יום-טוב סמיה: אני אסביר.

אמנון כהן: אבל לפני שאתה מגיע לפרויקט העשור, לפני שאתה מתחיל פרויקטים חדשים, אולי כדאי שתטפל קודם כל במתקנים הישנים שלא עומדים בתקן, שחס ושלום, לא יקרה איזשהו אסון.

אמנון כהן: אנחנו עם שמחכה תמיד לאסון, חס ושלום, כדי להתחיל לתקן.

אמנון כהן: לכן, אני אומר, לפני שזה יקרה, שנה אחת עושים אתנחתא, מכינים תוכנית אב לגבי כל המתקנים שיש בהם ליקויים, עושים מיפוי כזה או אחר ומתקנים אותם.

אמנון כהן: אתנחתא של שנה-שנתיים, קודם כול נתקן את הליקויים במתקנים הקיימים.

אמנון כהן: לאחר מכן נתפרס הלאה.

אמנון כהן: זו הראייה.

אמנון כהן: אפשר לקבל את תגובתך לנקודה הזאת בלבד?

יום-טוב סמיה: אני חולק על כך, ואני אסביר.

שוקי דקל: ברשותך, אני אמשיך בדבריי ואנסה להשיב גם על השאלה הזאת.

שוקי דקל: ולכן, במצב הנתון הזה, כשאנחנו כבר הצטרפנו ב-1992 למדינות שמביאות מדליות באולימפיאדה, איננו יכולים להמשיך בלי לתת לזה מענה.

שוקי דקל: דבר אחד היה ברור: אצטדיונים תקניים ברמה הזאת – לא יכולה לבנות הרשות המקומית לבדה.

שוקי דקל: שום עיר גם לא מוכנה להיכנס לזה.

שוקי דקל: אצטדיון כזה שהופך גם למרכז בילוי וכולי – לתחזק אותו זה היום עניין של מיליוני שקלים לשנה, שלא לדבר על בנייתו.

שוקי דקל: לכן, בדיוק זה המענה למה שאתה אמרת: עשינו מיפוי ארצי בתוכנית אב יישובית, מול השלטון המקומי.

שוקי דקל: חתמנו על אמנה עם השלטון המקומי, הבאנו לעריכת מיפוי לגבי כלל היישוב במדינת ישראל - קראנו לזה הגשת תוכנית אב יישובית – מה הצרכים שלהם בספורט, וחייבנו כל יישוב לערוך גם סקר צרכים מבחינת האוכלוסייה, שלא יבוא ראש עיר עם איזה רעיון שלו ויבנה משהו שלא מתאים לאוכלוסייה.

שוקי דקל: זה בדיוק המענה.

שוקי דקל: בד בבד - וגילינו להרבה ראשי ערים שלא יודעים אפילו אילו מגרשים יש אצלם – לשדרג את הקיים.

שוקי דקל: יש מתקנים שנבנו בשנות ה-50 ושהם לא תקניים, וילדים משתמשים בהם עדיין.

שוקי דקל: מבחינת גודל זירת הפעילות, הם הופכים למפגע בטיחותי.

שוקי דקל: מיפינו את הכול, ערכנו סקר בשתי מהדורות.

שוקי דקל: העברתי את זה גם למבקר.

שוקי דקל: יש לנו כאן מהדורה מתוקנת, מעודכנת לספטמבר 2002 – מייד אתן לך את זה, אדוני היושב ראש - המפרטת מה קיים במדינת ישראל.

שוקי דקל: ערכנו מיפוי מה צריך במדינת ישראל, על פי קריטריון שנקבע בוועדת ברודט, פר-אוכלוסייה, איזה סוג של מתקנים.

שוקי דקל: כתבנו רצוי ומצוי.

שוקי דקל: אגב, הכול יודעים שההבדל בין רצוי למצוי בגימטרייה הוא כסף.

שוקי דקל: גם את זה כתבתי באחת המצגות שמונחות בפניכם.

שוקי דקל: זאת אומרת, עשינו מיפוי מה הצרכים ברמה הלאומית.

שוקי דקל: הגענו לכ-4 מיליארד שקל.

שוקי דקל: זה מפחיד אנשים, אבל זה לא בשמים.

שוקי דקל: ליתר דיוק, זה 3.8 מיליארד שקל.

שוקי דקל: אמרנו מה ה-must, מה המינימום שצריך לעשות.

שוקי דקל: זו הראייה הכוללת של משרד הספורט.

שוקי דקל: הגענו למינימום, שהוא מגרש כדורגל, מגרש משולב פתוח וחדר כושר.

שוקי דקל: אלה שלושה דברים שהם המינימום, כי ביישוב הערבי ברובו משחקים כדורגל בין העץ לחבית.

שוקי דקל: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

שוקי דקל: וכך זה גם בלא מעט יישובים אחרים בפריפריה.

שוקי דקל: לכן, אמרנו לאילו יישובים אנחנו ניתן את המינימום.

שוקי דקל: ולכן החלוקה – וזו התשובה לשאלה שלך, שהיתה שאלה מצוינת בעיניי, אני לא יודע אם יום-טוב סמיה חולק עליה - - -

יום-טוב סמיה: לא, אני לא חולק על השאלה וגם לא על הדרך לפתרון.

יום-טוב סמיה: אני אסביר.

שוקי דקל: לכן, הגענו למסקנה שקרן המתקנים תתנהל על פי קריטריונים ונהלים.

שוקי דקל: זו גם תשובה לך, חבר הכנסת חזן, כי שאלת על קריטריונים .

שוקי דקל: באותם מבנים עשינו מיפוי ארצי - --

יחיאל חזן: לא, אני שאלתי לגבי מבנים שכבר אושרו לביצוע ביישובים מסוימים.

יחיאל חזן: על סמך אילו קריטריונים נקבע שיש לתת את המתקנים האלה ליישובים?

יחיאל חזן: מי קבע את הקריטריונים ועל סמך אילו קריטריונים?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני רוצה לחזור על השאלה שלי.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: יש קריטריונים או אין קריטריונים?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מבין שיש.

שוקי דקל: יש, יש.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ברשות יושב ראש הוועדה, כיוון שלא כולם קראו את הקריטריונים האלה, אני מבקש לומר לנו בשניים-שלושה משפטים איך נקבעים המתקנים, איך נקבע מיקומם של המתקנים, איך נקבע שדרוגם של המתקנים לפי הכללים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא מדבר עכשיו על פרויקט העשור.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מבקש להבהיר את הנקודה הזאת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני חושב שזה יסוד להמשך הדיון.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: קודם כול נדע איך נקבעים המתקנים, איך מתקבלות ההחלטות, על פי אילו קריטריונים.

אמנון כהן: כן, בבקשה, מר סמיה, מי רוצה לענות?

אמנון כהן: המבקר שאל כבר כמה פעמים, ואנחנו גם מחדדים את הנקודה, ואת התשובה לא מקבלים.

יום-טוב סמיה: ראשית, אני מבקש להבהיר.

יום-טוב סמיה: אני בוודאי לא חולק לא על השאלה – על שאלה אי אפשר לחלוק – וגם לא על הדרך לפתרון, אלא אני אומר שכאשר מתיישרים והולכים מהראייה האסטרטגית של איגום המשאבים בין המשרדים, שהוצגה כאן, דרך סקר המתקנים שהוצג כאן, ובסוף מגיעים לרובד הביצוע וההוצאה לפועל - יש כיוון אחד, והוא להחליט על תוכנית כוללת לטיפול כול, ויש כיוון אחר, והוא לתקן כל הזמן, לשים טלאים-טלאים, ואז מי שצועק יותר מקבל, ואין תוכנית ואין כיוון, ובסוף התוצאה היא שאתה נמצא בפני אותה שוקת שבורה.

אמנון כהן: בסוף המצב הוא שיש מתקנים לא תקינים, ואז יקרה אסון, חס וחלילה, ונתחיל להתעורר.

יום-טוב סמיה: ולכן, אנחנו פועלים היום בקרן בשני ערוצים במקביל.

יום-טוב סמיה: בשנה הראשונה, 30% מתקציב הקרן הולכים למה שכבוד היושב ראש אמר: טיפול בליקויים על פי הסדר, בעיקר אחזקה שוטפת וכן הלאה, ולא בכדי הצלחנו יחד בשנה שעברה להפוך את בלומפילד למתקן בטיחותי בתקנים האירופיים, והוא הדין לגבי אצטדיון תדי, אצטדיון רמת-גן ואצטדיונים אחרים.

יום-טוב סמיה: לא אפרט את כולם.

יום-טוב סמיה: 30% מהתקציב הולכים לכיוון הזה שאתה הצעת, ו-70% הולכים לבנייה או לאיגום המשאבים.

יום-טוב סמיה: לגבי שאלת כבוד המבקר, יש תקנון שנכתב בסופו של דבר על ידי מינהל הספורט ונדון בוועדות המתאימות ובא חזרה למתקן הספורט, כדי שזה ייצא ממנו כהנחיה לביצוע, כדי שלא אנחנו נהיה המנחים לביצוע של עצמנו, והתקנון הזה מפורט לפי - - -

אמנון כהן: המשרד הייעודי דאז קיבל ואישר את זה?

יום-טוב סמיה: כן, משרד החינוך, התרבות והספורט הוציא את זה.

שוקי דקל: אנחנו הכנו את זה.

יום-טוב סמיה: שוקי דקל ודודו מלכה אישית שקדו על זה יום ולילה והוציאו את הדברים האלה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל איך נקבעים המתקנים?

יום-טוב סמיה: אמרתי: זה נקבע לפי רשות מקומית, שמחולקת לשלוש קבוצות, לפי הרמה כפי שנקבעה על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה: מספר תושבים, דרגה כלכלית חברתית, סוג המתקן שנדרש לפי הרשימה שהוזכרה קודם, מכסת מתקני הספורט לאותו יישוב על פי הסוגים, אופן חלוקת ההקצבות לפי שלבים, לפי סעיפים, באיזה אחות המועצה שלנו מסייעת, באיזה אחוז העירייה או המועצה המקומית צריכות לסייע.

יום-טוב סמיה: לא אעבור עכשיו על הכול.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: צריך שאנשים יקבלו מושג.

יום-טוב סמיה: זה מפורט על פי רמה של מחירים.

יום-טוב סמיה: אני יכול להעביר לכבוד היושב ראש את הדוגמה – אולי זה יהיה גם ברור יותר - איך מטפלים ברובד הקהילתי.

יום-טוב סמיה: אדוני היושב ראש, לפני הדוגמה איך מטפלים ברובד הקהילתי, בחתכים.

יום-טוב סמיה: בהמשך יש אותו הדבר לגבי הרובד התחרותי.

יום-טוב סמיה: זאת אומרת, פועלים על פי קריטריונים.

יום-טוב סמיה: רק כדי לסבר את אוזנכם, ישיבות קרן המתקנים נמשכו פעם שנה שלימה סביב השעון, הן לא נפסקו.

יום-טוב סמיה: מרגע שנקבעו הכללים האלה, המפגשים של קרן המתקנים נמשכים חודשיים בשנה, ותכף אגע בזה, כי זה מובנה בתשובות שלי בהמשך.

יום-טוב סמיה: הכללים האלה הוציאו את כל העוקץ מהצעקות, אין שום טעם לצעקות.

יום-טוב סמיה: זה כמעט ממוחשב, יד אדם כמעט לא צריכה לגעת בזה.

יום-טוב סמיה: בפעם האחרונה, למשל, מתוך 400 בקשות ומשהו, נותר לנו לדון בשתיים-שלוש חריגות שנפלו בין הכיסאות וההבנות מה היישוב הזה וכולי, ואז מעלים את הנושא לדיון - באחד המקרים שוקי דקל הלך לבקר אישית כדי להתרשם אם כך הוא העניין, ולא רק להסתמך על הנייר - ובעצם ניטל העוקץ מהדיון הקולני, הצעקני בוועדה, כי ב-2002 הדבר הזה כיוון אותנו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לפי הרשימה.

יום-טוב סמיה: כמעט ממוחשב, לפי הרשימה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תרשה לי לדלג אולי על כמה שלבים שרצית להתעכב עליהם ולשאול אותך: האם המתקנים של פרויקט העשור נבחרו לפי אותם קריטריונים שדיברנו עליהם לפני חצי דקה?

יום-טוב סמיה: המתקנים של פרויקט העשור נגזרו מהתוכנית האסטרטגית, כי אלה מתקנים גדולים.

יום-טוב סמיה: זה לא מגרש קט-רגל, מגרש טניס או חדר כושר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: יש שני סוגים?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אנחנו מדברים על הקריטריונים האלה.

יום-טוב סמיה: אדוני המבקר, זה פשוט רובד אחר.

אמנון כהן: מה הנהלים ברובד ההוא?

יום-טוב סמיה: ברובד ההוא גזרנו את הדברים מהתוכנית הכללית של המשרד.

יום-טוב סמיה: היה דיון ארוך במשרד, דיון של ארבע שעות עם השר, ואמרו: אלה המתקנים שאתם צריכים להקים.

אמנון כהן: על פי מה?

יחיאל חזן: השר הנחה איפה להתקין את המתקנים?

יום-טוב סמיה: לא, הוא לא הנחה.

יחיאל חזן: זה נקבע על פי אותם קריטריונים?

יום-טוב סמיה: הוא אמר:

יום-טוב סמיה: מתוך זה גוזרים את מה שצריך להקים.

יום-טוב סמיה: השר לא מנחה במובן של מתן הוראה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: יש שתי קופות, שתי רמות, שתי קטגוריות?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: הרגע דיברנו על הקריטריונים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: שאלתי האם המתקנים של פרויקט העשור נקבעו לפי הקריטריונים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מבין עכשיו שהם לא נקבעו לפי הקריטריונים האלה שאנחנו דיברנו עליהם עכשיו, אלא יש כיוון דרך - - -

יום-טוב סמיה: תוכנית אסטרטגית.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: יש עוד תוכנית אסטרטגית שלא באה לידי ביטוי בכללים האלה.

יום-טוב סמיה: נכון.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם כך, יש כללים לתוכנית האסטרטגית?

שוקי דקל: כן.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם יש, בבקשה, תראו לנו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני לא ראיתי כללים לתוכנית אסטרטגית, אבל אם יש כללים לתוכנית האסטרטגית, תראו לי או לוועדה את הכללים האלה, ואז נדע: יש כללים לתוכנית אסטרטגית, ויש כללים שנקרא להם "רגילים".

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: נכון?

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אם כן, איפה הכללים של התוכנית האסטרטגית?

שוקי דקל: לפני שאשיב ישירות, אני רוצה להסביר את מה שיום-טוב סמיה אמר.

שוקי דקל: למעשה תקציב קרן המתקנים חולק לארבעה חלקים.

שוקי דקל: החלק הגדול, המרכזי, הוא לתוכנת הרב-שנתית שיום-טוב סמיה אולי יפרט אותה אחר כך.

שוקי דקל: באשר לשלושת החלקים האחרים, החלק הראשון נגזר לקבוצות ספורט, דהיינו, ביישוב שבו יש קבוצות בליגות, והן משחקות בתנאים שמחייבים לתת להן חלק.

שוקי דקל: זה היה כ-10% .

שוקי דקל: בהתחלה זה היה 15%, ואחר כך הוקטן השיעור ל-10%.

אמנון כהן: אמרת שחילקתם את כל הקרן לארבעה חלקים.

אמנון כהן: לכל חלק יש קריטריון אחר?

שוקי דקל: קודם כול אני מדבר מבחינת האחוזים.

שוקי דקל: אחר כך נגיע לקריטריונים.

שוקי דקל: למשל, החלק של ה-15% ניתן לאגודות ספורט ולקבוצות שמשחקות בליגה, שחייבים לתת להן את התנאים המינימליים הנדרשים.

שוקי דקל: לחלק הזה הקריטריון - - -

אמנון כהן: זה כמו תקציב שוטף, תקציב המשך?

אמנון כהן: למה אתה מתכוון?

שוקי דקל: יש קבוצות בליגות גבוהות שלא משחקות בבית, כי אין להן מגרש.

שוקי דקל: הן בקדימות כדי לבנות או מגרש או אולם.

שוקי דקל: יש מקומות שהדרישות המקצועיות של איגוד הכדורסל הן: לוח אלקטרוני, שעון מעל הסלים וכולי.

שוקי דקל: זה בקדימות, כיוון שאלה קבוצות ספורט.

קריאה: איפה זה כתוב?

אמנון כהן: על פי מה אתה מחלק?

אמנון כהן: נניח שיש לך בקשה של 100 נקודות כאלה.

אמנון כהן: איך אתה יודע אם לתת, ל-100, ל-40 או ל-10?

אמנון כהן: איך אתה קובע?

שוקי דקל: קודם כול יש מיפוי במשרד הספורט, והבאתי לכאן מפה, והצעתי גם לתת למבקר עוד מפה גדולה שנעשתה.

אמנון כהן: עזוב את המפה.

אמנון כהן: תגיד לנו איך אתה מחלק.

שוקי דקל: על פי צורכי הספורט שנגזרו כפי שהסברתי קודם.

שוקי דקל: כאמור, פנינו לכלל היישובים במדינת ישראל לגבי צורכי הספורט הלוקלי, המקומי, ואחר כך, ברמה האזורית וברמה המחוזית.

שוקי דקל: את הצרכים הארציים קבע משרד הספורט, כי אלה צורכי הספורט.

יחיאל חזן: את פרויקט העשור קבע משרד הספורט?

שוקי דקל: תוכנית אסטרטגית - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: החלוקה היא 80% ו-20%?

יום-טוב סמיה: בשנה הראשונה, 70% ו-30%, ומשנה שנייה והלאה – 80% ו-20%, כלומר, 80% לתוכנית העשור, ו-20% למה שכבוד היושב ראש הציע.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: 20% לתוכנית הרגילה, על פי הכללים הרגילים.

יום-טוב סמיה: כן.

אמנון כהן: קיבלתי כרגע את הנהלים, ואני צריך לשבת וללמוד אותם.

אמנון כהן: אני מבקש – וגם בסיכום אגיד את זה – שהמשרד הייעודי היום, משרד החינוך, התרבות והספורט, יעבור על הנהלים, ואם יש לו הערות לגבי החלוקה של הקרן לארבעה חלקים, יעיר את הערותיו.

אמנון כהן: עכשיו יש שרה אחרת, והיא יכולה להחליט אולי על דברים אחרים.

אמנון כהן: אם לשר אחד יש אהדה לאזור מסוים, לשר אחר יכולה להיות אהדה למקום אחר.

אמנון כהן: לכן, צריך לבחון את הדברים הללו, שלא ייווצר מצב שאם שר לא אוהד אזור מסוים - - -

4400: שיעמיד בג"ץ.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שיגיעו פחות ככל האפשר לבג"ץ.

אמנון כהן: נראה לי שבנהלים האלה עשו עבודה על פי הביקורת של מבקר המדינה, אבל אולי הכללים לא מושלמים במאת האחוזים, ובתוכנית האסטרטגית אולי אין עדיין מספיק נהלים ברורים.

אמנון כהן: רשות הספורט או המועצה עושים את מלאכתם נאמנה, אבל ייתכן שהכללים שהם הגישו לא עונים על הכול במאת האחוזים, וחשוב לבדוק את התקנות הללו, כי כפי שאמרתי בפתיח של דבריי, מדובר בחלוקת כסף, וכשמדובר בחלוקת כסף, צריכים להיזהר מאוד.

אמנון כהן: אנשים שעובדים נמצאים לפעמים במערבולת של עשייה ולא שמים לב לדברים הקטנים, והבנתי שיש גם לחצים מאוד רציניים עליהם, והם מנסים למזער את הלחצים ככל האפשר על ידי מחשוב ועל ידי תוכנית אסטרטגית, אבל יחד עם זאת, אני מבקש מכם לבחון את התקנות הללו, את כל הקריטריונים ולראות אם הם עונים על הצרכים היום, בשנת 2003, ואם יש מגזרים באוכלוסייה שמקבלים או לא מקבלים את המענים.

אמנון כהן: אני מתכוון לקיים עוד דיון בנושא הזה בכללו, אבל בינתיים הייתי רוצה לדעת איך גוף שאמור לקבל תמיכה או סיוע – מקבל את האינפורמציה, איך מתפרסים המבחנים, באינטרנט, בעיתון.

יום-טוב סמיה: באינטרנט, בעיתון ובמכתב.

אמנון כהן: זאת אומרת, מי שפנה בשנה קודמת מקבל מכתב?

יחיאל חזן: אדוני היושב ראש, אני מבקש לשאול שאלה.

יום-טוב סמיה: ואם מישהו לא הבין מהאינטרנט ולא הבין מהעיתון ולא הבין מהמכתב, עושים גם כנס הסברה מקומי.

אמנון כהן: מתי היה כנס כזה בפעם האחרונה?

איציק שני: לפני עשרה חודשים, שמונה חודשים.

אמנון כהן: לפני החלוקה?

איציק שני: לפני 2003.

4400: אנחנו צריכים ליצור תוכנית ולגזור ממנה מה שהחלטנו, ולא להשלים עם המצב שתואר כאן:

4400: אתה ראית שהצ'רקסים-דרוזים שכחו מה זה "מתקן ספורט", ולכן אתה מבקש בשבילם.

4400: זה צריך להיות בנוי על פי קריטריונים.

4400: זה לא צריך להיות משהו אקראי, שלך יש לב רחב ומבין את הצרכים של החברה, ואז אתה אומר: אוי, שכחנו את הדרוזים, והם שכחו את עצמם.

4400: לא צריך גם להיות מצב שדני קסטן, זיכרונו לברכה, ורון חולדאי, ייבדל לחיים ארוכים, ישכנעו, ואז יאמרו: נעשה את התוכנית לשש-שנתית, ולא לחמש-שנתית.

4400: מבחינתי, אלה דברים שהם לא עמידי בג"ץ, ולכן אני מקבלת ברצון רב את ההמלצה שזה יחזור לשולחננו, ויכול להיות שנאשרר את הכול ונגיד שזה פנטסטי.

4400: גם לי יש אי-נוחות, שוקי דקל יודע.

4400: אני גם אמרתי לו: תעצרו רגע, יש לי כמה שאלות.

4400: נבחן.

4400: אם תוכנית האב מלכתחילה היא תוכנית שנבנתה על פי קריטריונים שוויוניים, שקיפים ושקופים לציבור, נגיד: נהדר, עכשיו נעבור לשלב הבא, נראה איך גזרתם את המתקנים על פי התבחינים האלה.

4400: רק נבחן את זה, ואני מקבלת את מה שאתה אמרת.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת חזן.

יחיאל חזן: אדוני היושב ראש, כמי ששימש סגן ראש עיר בשלטון המקומי, כיתתי לא פעם את רגליי לאותה מועצה לבקש לוח אלקטרוני או עזרה כלשהי – וזה במשך שנים, ואפשר אפילו לבדוק את זה בכתובים - וכמעט מעולם לא קיבלנו שום דבר.

אמנון כהן: לא עמדת בקריטריונים.

יחיאל חזן: היינו מעבר לאלה שיש להם הקשרים עם מי שחילק את הכסף.

יחיאל חזן: ועכשיו אני רוצה לשאול שאלה פשוטה.

יחיאל חזן: כיוון שאתה אומר שעשית רה-ארגון, וחלק מהעובדים פוטרו מהעבודה במסגרת תוכנית התייעלות, שאלתי היא אם התקבלו עובדים חדשים.

יחיאל חזן: הרי כאשר עושים רה-ארגון שולחים אנשים הביתה.

יחיאל חזן: האם התקבלו עובדים חדשים לעבודה?

יום-טוב סמיה: נותרנו עם 79 משרות.

יחיאל חזן: לא, אני שואל שאלה ספציפית: האם קיבלת עובד או עובדים חדשים?

יום-טוב סמיה: לתפקידים מסוימים, כן.

יום-טוב סמיה: גויס סמנכ"ל שיווק ומכירות.

יום-טוב סמיה: הוא לא הצליח בתפקידו והוא עזב.

יום-טוב סמיה: החליף אותו מישהו אחר, על אותו תקן, בתפקיד של שליטה בתשתיות, למשל.

יום-טוב סמיה: ויש עוד תחומים כאלה.

יחיאל חזן: זאת אומרת, מתוך כל העובדים שעבדו שנים במערכת לא מצאתם אנשים, מוכשרים ככל שיהיו, שימלאו את התפקיד - - -

יום-טוב סמיה: מדובר בעובדים זוטרים, ברמות - - -

יחיאל חזן: איתמר כץ, שהיה מנהל בחברת ברן - - -

קריאות: - - -

יחיאל חזן: סליחה, כחבר הכנסת מותר לי לשאול שאלות.

יחיאל חזן: האם אני יכול לקבל תשובות?

יום-טוב סמיה: נגיע גם לסעיף הזה, ואני אענה לך.

אמנון כהן: שנייה אחת.

אמנון כהן: חבר הכנסת חזן, קודם אני מברך אותך שהגעת לישיבת הוועדה.

אמנון כהן: אף על פי שאינך חבר הוועדה, אנחנו נותנים לכל אחד להתבטא, אבל כדאי שתדע שהוועדה לענייני ביקורת המדינה מתייחסת לדוח מבקר המדינה ולתיקון הליקויים בהקשר לדוח.

אמנון כהן: על זה הדיון היום, וביקשנו חוות דעת כי התפרסם נושא הנוגע ליושב ראש המועצה.

אמנון כהן: לכן, אתה יכול לשאול שאלות, אבל שאלות שמתקשרות או לדוח או לבקשת חוות דעת ממבקר המדינה.

אמנון כהן: אני חושב שראש מוסד, ראש עיר או ראש ממשלה שרואים עובדים מתאימים או לא מתאימים בתוך המערכת – יש להם גם הזכות להחליף אותם עובדים באנשים מוכשרים יותר, אם זה לא עולה כמותית על מספר המשרות הקיימות.

אמנון כהן: אם רוצים להתייעל ולהחליף עובד בתפקיד מסוים בעובד מוכשר יותר, ואין גידול במספר המשרות הקיימות, אני חושב שאנחנו צריכים לאפשר את זה.

אמנון כהן: אם תהיה מחר בראש מערכת כזאת או אחרת, זה גם לא יהיה לגיטימי לומר לך: לא, אתה תסתדר עם מי שיש לך בתוך המערכת.

אמנון כהן: כלומר, לא תוכל לייעל את המערכת, ואנשים שעובדים שם כבר חמישים שנה ימשיכו לעבוד, שעה שאתה רוצה דברים אחרים.

אמנון כהן: אתה מטיל משימות, ואותם עובדים לא עומדים ביעדים.

אמנון כהן: מה תעשה, תצטרך לעשות את העבודה של כולם?

אמנון כהן: לכן, חבר הכנסת חזן, אתה יכול לשאול, אבל אני רק מבקש שתיצמד לדוח.

אמנון כהן: בבקשה.

יחיאל חזן: אומנם לא עברתי על כל הדוח, אני מודה ומתוודה, אבל האם אפשר לדעת מה הסכום הכולל של פרויקט העשור?

אמנון כהן: בבקשה, מר סמיה.

יום-טוב סמיה: שאלת, והנה התשובה בשקופית שאני מציג עכשיו.

יחיאל חזן: 321 מיליון שקל.

יום-טוב סמיה: כפי שאמרתי קודם, בסופו של תהליך ארוך וממושך לבחינת התחומים שנגזרו מהתוכנית הכוללת, פרויקט העשור, על 11 המתקנים שהוא אמור לטפל בהם, מתוקצב למשך שש שנים, עם אפשרות כניסה לשנה השביעית – זה מצוין באחד הפרוטוקולים – בתמיכת המועצה, בסך 321 מיליון שקלים.

יום-טוב סמיה: אם כל המתקנים האלה ייבנו, בשמחה רבה ובאופטימיות, נגלוש בתקצוב לשנה השביעית.

יום-טוב סמיה: כפי שהמציאות מלמדת, אם מתקן אחד או שניים ואולי שלושה לא יעמדו, חס וחלילה, במערכת הכללים שלנו, למשל, לקבלת תקצוב אחר, תמיכות אחרות או יזמות, הם לא ייבנו.

יום-טוב סמיה: הרי הכסף פה לא מכסה את בניית כל המתקן, אלא בין 30% ל-70% מהמתקן – תלוי באיזה אזור מדובר, ומה שלא יעמוד במערכת הכללים שהוצאנו בדף העקרונות – וגם את דף העקרונות שלחנו למבקר - לא ייבנה.

יום-טוב סמיה: ולכן, אם מספר הבניינים שייבנו יפחת בשלושה במעלה הדרך, נעמוד בתוכנית שש השנים, ואם ייבנו גם שלושת הבניינים, נגלוש לשנה השביעית, והלוואי שכל 11 המתקנים ייבנו, אני אעדיף זאת.

אמנון כהן: אבל אני מבקש שתתייחס לשאלה הראשונה של חבר הכנסת חזן.

אמנון כהן: מניסיון – גם אני הייתי סגן ראש עיר, ממלא מקום ראש עיר – אני שואל מה קורה כשראש עיר או סגנו רוצים דבר קטן שלא עולה הרבה כסף, למשל: לוח אלקטרוני.

אמנון כהן: איך נבדק הנושא הזה?

אמנון כהן: איך אפשר יהיה לחלק כסף לדברים מהסוג הזה?

אמנון כהן: לפעמים סגן ראש עיר ממונה, למשל, על הספורט בעירייה והוא רוצה להיטיב עם האנשים שהוא נתקל בהם או שהוא בא אולי לבילוי משפחתי באותו מקום, ויש גם לחץ עליו כנבחר הציבור.

אמנון כהן: כאמור, גם לא מדובר בעלות כל כך גבוהה.

אמנון כהן: הבאתי כאן דוגמה של סגן ראש עיר, אבל מדובר גם באנשים אחרים.

אמנון כהן: אומנם יש קריטריונים, אבל אלה דברים לא גדולים, ושאלתי היא איך אפשר להיענות לבקשה במקרים כאלה, כך שגם אלה שעובדים מול הציבור יוכלו לתת אותם דברים.

יום-טוב סמיה: כבוד היושב ראש, דין פרוטה כדין מאה, ומהדברים הקטנים נשוב ונתקלקל בדברים הגדולים, ולכן אני מעדיף לא לעזור לשום סגן ראש עיר, עם כל הכבוד לכם בשירות הציבורי שלכם.

יום-טוב סמיה: לגבי כל ראש עיר יש מערכת של כללים - אותם 30% לטיפול שוטף במתקנים במהלך השנה - ואם הוא יעמוד במערכת הכללים והקריטריונים האלה, הוא יקבל, ואם לא יעמוד, לא יקבל - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: עליי זה מקובל.

יום-טוב סמיה: - - ואני אפנה אותו לאיגוד שהוא משתייך אליו - אולי אצלו יש עודפים והוא ייתן לו - אפנה אותו לתורם.

יום-טוב סמיה: אעשה הכול לעזור לו, אבל מאותם 30%.

יום-טוב סמיה: בכוונת מכוון איבדתי את הכוח לעזור למישהו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מר סמיה, עליי מקובל שארגון חייב לפעול לפי כללים, והכלל הזה צריך לחול על הכול, בין אם מדובר באותם דברים קטנים יחסית ובין אם מדובר בפרויקטים גדולים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: הכלל הוא אחד.

יום-טוב סמיה: נכון.

יחיאל חזן: ברשותך, האם אותו כלל שאתה מציג כאן ושלפי דעתך כך הוא צריך להיות – חל גם על אותו סכום של 321 מיליון שקל?

יחיאל חזן: האם הוא חל על אותה חברה שמקבלת, בגין הפיקוח, אחוזים מאותם 321 מיליון שקל?

יחיאל חזן: זאת אומרת, אפשר היה למסור גם לחברות אחרות את הפיקוח והניהול?

יום-טוב סמיה: נשאלתי פה שאלה מאוד ישירה, ואני אענה.

אמנון כהן: שנייה אחת, אני אתן לך את רשות הדיבור ותענה גם לשאלה של חבר הכנסת חזן וגם לנושא השני העומד על סדר היום.

אמנון כהן: אמרתי למנכ"לית שבסביבות השעה 11:00 – 11:15 נסיים את הדיון, כי היא צריכה ללכת לדיון אחר, ואני רוצה לעמוד בהבטחה שלי, אבל אני גם רוצה שהיא תספיק לשמוע את דברי הסיכום שלי לדיון.

אמנון כהן: לכן, אני מבקש ממך שתתייחס לשאלתו של חבר הכנסת חזן ומייד אחרי זה תגיע לנושא השני העומד על סדר היום, כי אני רוצה לומר את דברי הסיכום כשהמנכ"לית תהיה עדיין כאן.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

יום-טוב סמיה: מאחר ששאלתו של חבר הכנסת חזן נוגעת בסופו של דבר לסיפור של דאליית אל-כרמל וקבוצת ברן, אני מציג בפניכם את השקף הנוגע לקבוצת ברן- 1,600 עובדים, 28 חברות בת שפרוסות בכל העולם.

יום-טוב סמיה: אלה הנתונים בריבוע הכחול העליון בשקף.

יום-טוב סמיה: יש מנהלי חטיבות, יש חברות בת.

יום-טוב סמיה: רק לסבר את האוזן, זו חברת הבת שזכתה במכרז של דאליית אל-כרמל – אני חוזר על זה בפעם השלישית היום - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מעין מכרז.

יום-טוב סמיה: מעין מכרז, כבודו צודק, כי זו בקשת הצעות, אבל- - -

יחיאל חזן: בהיקף של 35 מיליון שקל, מדובר בבקשת הצעות.

אמנון כהן: זה לא הוא קובע.

אמנון כהן: הרשות המקומית קובעת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: הערתי את ההערה לצורך הדיוק.

יחיאל חזן: - - -

יום-טוב סמיה: כבודו צודק, זו בקשת הצעות.

יום-טוב סמיה: לבקשתו של היושב ראש, אני מקצר ועובר לשקף שאני מציג עכשיו ושאומר הכול.

יום-טוב סמיה: קבוצת ברן עסקה בשנתיים האחרונות בפרויקטים בסדר גודל של 5 מיליארד שקלים.

יום-טוב סמיה: באותה תקופה עסקה המועצה בפרויקטים בסדר גודל של כ-400 מיליון שקלים, שנבנו על ידי המועצות, העיריות והגופים.

יום-טוב סמיה: המעורבות בין שני הדברים היא עד היום אפס.

יום-טוב סמיה: אם כל אותם מלעיזים אומרים שאני משפיע, יכול להשפיע, רוצה להשפיע או מכוון להשפיע, חלילה, הרי התוצאה לא יכולה להיות אפס.

יום-טוב סמיה: היכולת שלי היתה הרבה יותר רצינית לו, חס וחלילה, הייתי כזה.

יום-טוב סמיה: אם כן, אלה העובדות.

יום-טוב סמיה: זה ביחס ללזות השפתיים.

יום-טוב סמיה: אני מציג כאן בפניכם את השקף הנושא את הכותרת: "מכרז" – הכוונה למעין מכרז - "בדאליית אל-כרמל, למה זכתה 'ברן בינוי תשתיות בפרויקט'".

יום-טוב סמיה: כפי שאתם רואים כאן, הוגשו תשע הצעות, ומופיעים כאן שמות החברות, והאחוז שהוגש הוא אחוז מתקציב הפרויקט.

יום-טוב סמיה: כלומר, אם הפרויקט הוא כ-50 מיליון שקלים, השיעור של 1.54% שהגישה "ברן בינוי תשתיות" מסתכם בכ-760,000 שקל, ולא במיליוני שקלים כפי שערוץ 10 - - -

יחיאל חזן: אני שואל אם "ברן" היא שזכתה והיא שעושה את הפיקוח לגבי כל ה-321 מיליון שקל.

אמנון כהן: לא, מה פתאום.

יחיאל חזן: אני בסך הכול שואל, כי אני לא יודע.

יום-טוב סמיה: קבוצת ברן הלכה למתקן אחד בלבד מתוך 11 מתקנים.

יום-טוב סמיה: היא הלכה למכרז ללא ידיעתי, אבל זה לא משנה לצורך העניין, כי באופן חוקי זה מותר לה, והיא זכתה במכרז אחד.

יום-טוב סמיה: למשל, יש קבוצה אחרת בשם "גדיש" שזכתה בשלושה מתקנים, במחיר הרבה יותר גבוה, ועיני לא צרה בה, לא כאיש ציבור ולא כמהנדס או כחברת הנדסה.

יום-טוב סמיה: זכתה, כבודה במקומו מונח.

יום-טוב סמיה: גברותי ורבותי, הוגשו תשע הצעות מחיר.

יום-טוב סמיה: אם דאליית אל-כרמל היתה נוהגת אחרת ובוחרת חברה אחרת שמשלמים לה 204% או 162% - וזה מקור הידיעה לתקשורת – כי אז בצדק מבקר המדינה ומערכת שלטון הפנים היו צריכים לקרוא את דאליית אל-כרמל לסדר ולשאול למה היא משלמת 223% מהמחיר שהיתה יכולה לשלם.

יום-טוב סמיה: השקף הבא נושא את הכותרת: "עובדות 2".

יום-טוב סמיה: בקרן המתקנים הצטברו 780 מיליון שקלים של בקשות – אולי כולל הבקשה של כבודו.

יום-טוב סמיה: לא ניתן היה לטפל בזה.

יום-טוב סמיה: בקרן היו 19 מיליון שקלים.

יום-טוב סמיה: אני זוכר את הבדיחה הראשונה - - -

יחיאל חזן: סליחה שאני מפריע לך, אבל אני גם ראיתי שבמסגרת אותם 11 או 13 מתקנים של פרויקט העשור אין שום דבר, למשל, לאוכלוסייה שלמה של 250,000 תושבים ביהודה ושומרון, כי אנחנו כנראה מסכנים - - -

יום-טוב סמיה: חס וחלילה.

יום-טוב סמיה: לא אענה לך משום שאני יושב ראש בית כנסת, ואני לא משוויץ בכיפה שלי.

יחיאל חזן: אני אומר שאוכלוסייה שלמה שמונה 250,000 תושבים לא נמצאת - - -

אמנון כהן: אמרנו שמשרד החינוך יבדוק את הקריטריונים בתוכנית האסטרטגית.

יום-טוב סמיה: אני פועל לפי אסטרטגיית איגום משאבים של המשרד, ולא על פי מניעים פוליטיים.

יחיאל חזן: באזור כמו אשדוד-אשקלון, שבו יש 400,000 תושבים - - -

אמנון כהן: זה לא קשור למר סמיה.

קריאות: - - -

יום-טוב סמיה: רבותי, הגעתי לקרן המתקנים כשהיתה במצב של שבר, גוף שאינו מתפקד.

אמנון כהן: אדוני, כבר שמענו את הדברים האלה.

אמנון כהן: אני מבקש שתגיע לנושא השני העומד על סדר היום ותתייחס לוועדת ליבאי ולשאלות ששאלו פה חברי הכנסת.

יום-טוב סמיה: בבקשה, אני ממשיך הלאה.

יום-טוב סמיה: השקף שבפניכם, שכותרתו "מאין יבואו אויבים", מונה את הגופים לעניין זה: "2,000 עמותות/קבוצות פיקטיביות שלא מקבלות תקצוב?

יום-טוב סמיה: ראשי איגודים ומועדונים ש'ארגנו' את אותן העמותות/קבוצות פיקטיביות?

יום-טוב סמיה: ראשי ערים שבנו 'פילים לבנים' כי מישהו 'הבטיח' להם כסף?

יום-טוב סמיה: " – נס-ציונה, למשל.

יום-טוב סמיה: הבטיחו להם, בנו פיל לבן, כך זה נראה, והיום הם בבג"ץ לגבי הכסף.

יום-טוב סמיה: אויבים עוד יכולים לבוא: מערים שלא נכללו בתוכנית הכוללת והן מקבלות או לא מקבלות מ"האחזקה השוטפת", כי באחזקה השוטפת יש קריטריונים מאוד ברורים; מעסקני ספורט שנשמט מהם ה"כוח" לממן כל הבטחה; מחברות הנדסה – או ביוזמה עצמית או בשירות של אחד מהנ"ל – שהפסידו במכרז כי לא "סידרו" להן את הזכייה מראש; מכתבות בתקשורות ומפניות של 9 ראשי ערים שאני אציג את מועמדותי כראש עירייה – גם משם באו אויבים, רבותי.

אמנון כהן: אני רוצה שתגיע לשאלה לגבי ועדת ליבאי.

יום-טוב סמיה: האם נעסוק בטענות של ראש עיריית נתניה?

אמנון כהן: לא דיברתי על זה.

יום-טוב סמיה: אם לא נעסוק בכך, אני מציג את השקף הבא שכותרתו: "פעולות שננקטו מאז הפרסום".

יום-טוב סמיה: ראשית, מייד לאחר הפרסום שוחחתי עם השרה הממונה, ולשמחתי הרבה, קיבלתי ממנה את מלוא הגיבוי.

יום-טוב סמיה: היא יודעת בדיוק מה אנשי עושה, היא יודעת את מלוא הפעילות, והיא אומרת לי: חבר יקר, welcome to the club, זו הפוליטיקה, נתקלים בהרבה כתבות, תתמודד, אלה החיים- - -

4400: - - -

יום-טוב סמיה: נתמודד ונבדוק את זה ונראה לכולם מה היה.

יום-טוב סמיה: הכול פתוח, הכול שקיף.

יום-טוב סמיה: ובאותה שיחת טלפון אמרתי – ואחרי זה גם גיביתי את הדברים גם בכתב, כפי שהמנכ"לית אמרה - שאני פותח את הכול, מעמיד את הכול לבדיקת היועצת המשפטית, והתקיימה כבר פגישה אחת בין היועצת של משרד החינוך לבין משרדנו.

יום-טוב סמיה: אני ממשיך למנות את הפעולות שננקטו מאז הפרסום: ביקשתי מחברת הבת של חטיבת הבינוי בקבוצת ברן להקפיא בשלב הזה את הליך המשא ומתן עם דאליית אל-כרמל.

יום-טוב סמיה: עוד לא נחתם הסכם, ומאחר שעוד לא נחתם הסכם, אמרתי להם: יש לזות שפתיים ויש דיבורים, תעצרו רגע, אנחנו מקפיאים את התהליך בשל לזות השפתיים.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: "ברן" לא חזרה בה מההצעה בדאליית אל-כרמל?

אמנון כהן: היא הקפיאה את ההליכים.

יום-טוב סמיה: היא הקפיאה את ההליכים.

יום-טוב סמיה: ההסכם בין דאליית אל-כרמל לבין אותה חברה טרם נחתם.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: חשבתי שהיא יצאה מהתמונה.

יום-טוב סמיה: היא הודיעה בשלב זה שהיא מקפיאה את ההליכים עד שתיגמר לזות השפתיים ויהיה ברור שהכול היה תקין.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: משום מה חשבתי שהיא הודיעה שהיא פורשת.

יום-טוב סמיה: היה צעד ראשון שבו היא הודיעה שהיא יוצאת, והמועצה באה בטענות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אז היא כן הודיעה.

יום-טוב סמיה: היא הודיעה, ומהמועצה פנו אליה ואמרו: למה?

יום-טוב סמיה: אתם זכיתם כדת, כדין וכחוק, תקפיאו, יגידו שהכול בסדר – נמשיך.

יום-טוב סמיה: התכנסה ועדת הביקורת הפנימית של המועצה, שמונה שני ראשי איגודים וסגן יושב ראש מנהל הספורט במשרד החינוך, התרבות והספורט, דודו מלכה, וקבעה שיש לבצע בדיקה נוספת מטעמה, ולשם כך צירפה אליה את שר המשפטים לשעבר, עורך דין פרופסור דוד ליבאי, והם בודקים את העניין.

יום-טוב סמיה: כבר העבירו את החומר לפרופסור ליבאי, בודקים את העניין לעומקו, ואשמח לקבל מהם כל הארה לגבי ההליך או כל דבר אחר.

יום-טוב סמיה: במקביל הוריתי בתוך קבוצת ברן כי בשלב הזה כל מכרז שקשור בדרך ישירה או עקיפה למועצה – יובא לעיון ודיון בפני היועץ המשפטי של הקבוצה ובפני היועץ המשפטי של המועצה, ומבחינתי הוא המסננת והוא יכול להגיד אם הכול בסדר או לא בסדר.

יום-טוב סמיה: מאחר שעד כה הקשרים האלה הסתכמו ממילא באפס, אני מניח שכך זה יימשך, משום שהשירות הציבורי שלי ושמי הטוב חשובים לי יותר מכל אגורה שחוקה ומכל לזות השפתיים שהיתה בתקשורת, ולעדויות הסותרות שנאמרו על ידי מי שנאמרו יש כבר עדויות סותרות אחרות בכלי תקשורת אחרים, ואני ממתין.

יום-טוב סמיה: לכשייגמר הסיפור, אתייעץ עם מי שצריך להתייעץ האם עמד משהו אחר מאחורי הניסיון לפגוע בשמי, ואם כן, נדאג לטפל בזה, ואם זאת שגרה של חיים בצל הפעילות הציבורית - -

אמנון כהן: תביא את זה בחשבון.

יום-טוב סמיה: - - אז אנחנו נביא את זה בחשבון ונמשיך הלאה.

יום-טוב סמיה: מבחינתי עזרי יבוא מהאמונה שלי כי למרות הכל, הטוב יגבר על הרע - ויש פה הרבה רע – ועזרי יבוא מהיכולת שלכם כמערכת הבקרה והאיזונים – בדיוק הגופים שיושבים פה, שתי מערכות הבקרה והאיזונים - להבחין בין עיקר לטפל בהמשך הדרך, ומהפתיחות האמיתית שלי לאורך כל 32 שנות הקריירה שלי, הצבאית והאזרחית, לקבל ביקורת, אם היא ביקורת אמת, כדי לפעול טוב יותר.

יום-טוב סמיה: אני משתפר עם הזמן, כי אני פתוח לביקורת, אבל לא ללזות שפתיים.

יום-טוב סמיה: תודה רבה על ההקשבה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני המבקר.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: יש לי בקשה, הבהרה ושאלה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני מבקש לקבל את המצגת הזאת שראינו כאן, ואני מבין שדילגת גם על כמה שקפים.

יום-טוב סמיה: הבקשה מולאה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תודה רבה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: ההבהרה היא זאת: כשאמרתי קודם ש"ברן" פרשה, הסתמכתי למעשה על המכתב שלך - ואני מבין שאחר כך חל שינוי – שבו אתה כותב שכיוון שלא נחתם הסכם והיא לא נדרשת לשלם קנס, אתה מבקש ממנה לפרוש.

יום-טוב סמיה: אני מדגיש, מאחר שחברת הבת הזאת - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אבל יש תיקון.

יום-טוב סמיה: כבודו, זאת שאלה מצוינת.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לפחות שאלה אחת מצוינת.

יום-טוב סמיה: כולן היו מצוינות, וזאת עוד יותר.

יום-טוב סמיה: זה מסביר גם את מערכת הקשרים בין מנכ"ל-העל של הקבוצה לבין חברת בת שכפופה למנהל חטיבה ושהיא מרכז רווח בפני עצמו.

יום-טוב סמיה: באופן עקרוני, בכל הקשור לרווחיות של החברה הזאת, המנכ"ל סוברני והוא רשאי לא לשאול אותי בשום דבר.

יום-טוב סמיה: הוא חייב להחליט את מה שהוא רוצה להחליט כדי להביא רווח לבעלי המניות.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אתה צודק.

יום-טוב סמיה: ולכן, ביקשתי ממנו לעצור או לבטל בכלל את הזכייה, ובמאמר מוסגר אני אומר שהוא הולך להפסיד כסף בשיעור של 1.5%.

יום-טוב סמיה: הוא לא הולך להרוויח שם, אבל זו בעיה שלו.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני ראיתי גם את הפער בין המציע הגבוה ביותר לבין "ברן".

יום-טוב סמיה: 200%.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זה בסביבות 200%, נכון.

יום-טוב סמיה: הוא לא הולך להרוויח כסף, ואמרתי לו: אם ממילא אינך יכול להרוויח כסף, וממילא לזות השפתיים חוגגת, צא מזה, עזוב את זה.

יום-טוב סמיה: דיברו אתו מהמועצה ואמרו לו: יש לנו בעיה, למה אתה בורח לנו מהעסקה הזאת?

יום-טוב סמיה: אז הוא חזר אליי.

יום-טוב סמיה: אמרתי: בינתיים אני מקפיא.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: עכשיו אני מגיע לשאלה, וכדי שהדברים יובנו, אני מקדים ואומר שאין לי כל מידע וזאת שאלה שאני שואל ללא כל תשתית עובדתית קודמת: האם "ברן" עסקה או עוסקת בפרויקטים באותם מקומות שבהם מתוכנן פרויקט העשור?

יום-טוב סמיה: בשום פרויקט - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא, אני לא מדבר על זה.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני יודע שהקשר היחיד הוא דאליית אל-כרמל, אבל לא זאת שאלתי.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: שאלתי היא: האם "ברן" מבצעת עבודות ברשויות שבהן מתוכננים 11 המתקנים של פרויקט העשור, בלי קשר למתקנים?

יום-טוב סמיה: בוודאי.

יום-טוב סמיה: "ברן" היא קבוצת התשתיות הגדולה ביותר בישראל והיא מבצעת עבודות בכל כבישי ישראל ותשתיות ישראל, במשרד התעשייה והמסחר, במינהל מקרקעי ישראל, בערים, ביישובים.

אמנון כהן: גם באותן ערים שבהן מתוכנן הפרויקט הזה?

יום-טוב סמיה: כן.

יום-טוב סמיה: באופן עקיף אנחנו עושים את החניונים של הרכבת הקלה בירושלים, למשל.

יום-טוב סמיה: אין לזה שום קשר.

יום-טוב סמיה: בחיפה אנחנו עושים את מתקן ההתפלה, אבל הוא של - - -

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: הבנתי.

מבקר המדינה אליעזר גולדברג: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה רבה, ענית על השאלה.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם, ואני מצטער שדחקתי בך לסיים.

אמנון כהן: ראשית, אני חושב שדוח מבקר המדינה יהיה לעזר למועצה, וטוב שאימצתם את המלצתו והכנתם גם את הקריטריונים ואת הנהלים, אבל כפי שביקשתי במהלך הדיון, אני חוזר ומבקש ממשרד החינוך לבדוק אם הנהלים שהגישה המועצה עונים על כל התוכניות העתידיות, האסטרטגיות, על כל חלקיהן.

אמנון כהן: גברתי המנכ"לית, אני מבקש שתבדקו את כל הנהלים והקריטריונים, כדי שהכול יהיה שקיף וידוע.

אמנון כהן: שנית, לאחר שתסתיים בדיקת המשרד, הן על ידי היועצת המשפטית והן על ידי פרופסור ליבאי - במסגרת אותה ועדה שאתם מיניתם – הייתי רוצה לדעת מה הממצאים שלהם, ואחרי כן נחליט אם לקיים דיון נוסף או לבקש חוות דעת של מבקר המדינה.

אמנון כהן: בכל מקרה אני מבקש משרת החינוך – באמצעותך, גברתי המנכ"לית –לעשות רפורמה בכל הנושא של המועצה לעידוד וקידום הספורט והרכבה.

אמנון כהן: הבנתי מהשר לשעבר, חבר הכנסת מתן וילנאי, שמובנית שם מראש בעיה של ניגוד עניינים, ולכן צריך לבחון את הדברים הללו מחדש.

אמנון כהן: כמו כן הבנתי שוועדות רבות עסקו בנושא זה בעבר: ועדת סטרשנוב, ועדת ברודט, ועדת עציוני.

אמנון כהן: צריך לבדוק את כל העבודה הנפלאה שעשו הוועדות האלה ולראות מה מתאים ליישום היום ולהכין רפורמה כוללת, הן לגבי חלוקת תקציבים, הן לגבי בניית מתקנים ושדרוג מתקנים קיימים והן לגבי הרכב המועצה.

אמנון כהן: חברי המועצה צריכים להיות נציגי ציבור שלא ישתייכו לאיגודי הספורט.

אמנון כהן: צריך לבחון את כל הדברים האלה ולעשות רפורמה אחת ולתמיד.

אמנון כהן: לרשותכם יעמדו שלושה חודשים לגיבוש הנושא, ואם לא נקבל הצעה בתוך שלושה חודשים מהיום, ניזום חקיקה בוועדה לענייני ביקורת המדינה, והיא תהיה קטליזטור להחלטת ממשלה, כי חשוב לנו מאוד להסדיר את הנושא הזה אחת ולתמיד, והייתי רוצה שגם העניין של מתקנים לא תקניים ייכלל ברפורמה, ואולי רצוי שבשנים הראשונות החלוקה לא תהיה 70% ו-30%, אלא יוקצו קצת יותר מ-30% למתקנים שלא עומדים בסטנדרטים ושמהווים אולי מפגע בטיחותי, כדי שלא יקרה אסון, חס ושלום.

אמנון כהן: גם על זה אני מבקש לתת את הדעת.

אמנון כהן: אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו בדיון, ואדוני המבקר יפעיל את שיקול דעתו.

אמנון כהן: תודה רבה לכולכם והצלחה בהמשך הדרך.