ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 356, 2005-02-21 12:30

שאול יהלום: שלום לכולם.

שאול יהלום: אנחנו מקדמים בברכה את כבוד שר התחבורה, השר מאיר שטרית שנמצא אתנו, יחד עם כל סגל משרד התחבורה שהגיע לכאן.

שאול יהלום: תודה רבה לכם שבאתם.

שאול יהלום: אדוני השר, המצב הוא כזה: בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות יש פרק תחבורה.

שאול יהלום: אנחנו חוקקנו אותו עוד לפני 5 או 6 שנים ואז, לא היית שר ואתה לא אשם.

שאול יהלום: אחרי שחוקק החוק, היו לנו בעיות מאוד קשות עם התקנות.

שאול יהלום: לא היית שר ולא היית אשם, אבל היתה השהייה מאוד גדולה של התקנות במשך שנים רבות.

שאול יהלום: אני, כשר התחבורה, התחלתי את התקנות אבל אנשי הימין הפילו את הממשלה וזה נשאר באמצע.

שאול יהלום: אז לא חוקקו התקנות על ידי שרי התחבורה והיה צריך את ההסכמה של האוצר ואז היתה השהייה גדולה ובוועדת חוקה, כאשר זה בא אליה, מינינו בראשות חבר הכנסת מיקי איתן נדמה לי והיתה שם הסכמה בין יושבי הראש מיקי איתן ואופיר פינס פז ממפלגת העבודה, שתהיה ועד משנה של ועדת חוקה, חוק ומשפט, למרות שאת זה הממשלה היתה צריכה לעשות.

שאול יהלום: הסכימו שאני אעמוד בראשה.

שאול יהלום: במשך שנה שלמה ישבנו והוצאנו את הנשמה על התקנות.

שאול יהלום: חוקקנו את התקנות, עד ששר האוצר או שר התחבורה דאז חתמו ויש תקנות.

שאול יהלום: כלומר, הפרק הזה – מסודר.

שאול יהלום: אין ספק, שלאנשים עם מוגבלות יש ביקורת והיא נובעת מכך שהגענו לפשרות.

שאול יהלום: הפשרות שהגענו אליהן הן מטבע הדברים באמצע.

שאול יהלום: האנשים אומרים מבחינת הזכויות: אנחנו צריכים לשפר את נקודת הפשרה.

שאול יהלום: בעניין הזה לא נעסוק היום.

שאול יהלום: זה באמת פרק התחבורה והייתי מצפה מאדוני, כשר, שייקח על עצמו לנסות ולעשות מקצה שיפורים.

שאול יהלום: אתן דוגמה: האם אדם עם מוגבלות, על כיסא גלגלים, יכול לעלות לרכבת ישראל?

מאיר שטרית: 24 שעת ביממה מראש?

שאול יהלום: אני לא צריך להגיד לך היום, כמה רכבת ישראל הופכת להיות טובה.

שאול יהלום: אני אומר את זה גם כשר לשעבר.

מאיר שטרית: מה עושים בעולם?

שאול יהלום: יש מקומות בעולם שכל תחנה מצוידת.

שאול יהלום: העניין הוא שצריך שיהיה אדם מומחה, שבמקרים נדירים יביא את המתקן, המנוף, וברוב המקרים, הם רוצים 24 שעות, שאדם מומחה יבוא להפעיל אותו.

שאול יהלום: אומרים בעולם שזה דבר שצריך להיות נגיש, שיהיה בכל תחנה אדם מומחה בעניין שיודע איך להפעיל את המתקן.

מאיר שטרית: אבל זה לא המצב בעולם.

מאיר שטרית: בעולם אין דבר כזה.

שאול יהלום: יש ויש.

שאול יהלום: נניח להוריד מ-24 ל-12 שעות.

שאול יהלום: לא משנה.

שאול יהלום: יכול להיות שצריך להחליט על 10 תחנות.

שאול יהלום: נניח שאומרים שבתחנת ירושלים ובתל אביב מרכז וחיפה ונתניה - לא צריך להודיע.

שאול יהלום: יש מתקן ואדם.

שאול יהלום: אתה רוצה תחנה אחרת, אתה צריך להודיע.

שאול יהלום: אנשים רוצים לשפר את העניין.

שאול יהלום: בזה לא נדון ואני מבקש, כי העולם הנאור השתנה והתקדם.

שאול יהלום: משנת 99 עד היום, אנשים מוכנים לבוא לקראת הערך הזה.

שאול יהלום: 6 שנים זה הרבה זמן בנושאים האלה.

שאול יהלום: נתתי רק דוגמה אחת ויש עוד הרבה דוגמאות.

שאול יהלום: לכן, אין ספק שבעניין הזה אנחנו מבקשים ופונים למשרד התחבורה, כוועדה שעוסקת בעניין מבחינה ציבורית, לעשות מקצה שיפורים.

שאול יהלום: בכל מה שדנו, לא דנים היום.

שאול יהלום: בפרק שלנו, שהוא פרק הנגישות שחורג מפרק התחבורה אנחנו דנים בשני דברים: האחד – כללי, שזה אפליה קלאסית.

שאול יהלום: אנחנו קובעים שאסור באיזה שהוא תחום להגיד: אדם עם מוגבלות, אנחנו לא נותנים לך להשתמש בשירות שאנחנו נותנים לכל הציבור.

שאול יהלום: אי אפשר להגיד מחר: אדם עם כיסא גלגלים, לא נותנים לך לטוס במטוס.

שאול יהלום: לא נותנים לך לעלות על רכבת.

שאול יהלום: יכולים לקבוע את התנאים בתקנות, אבל לא יכול להיות שנגיד לאדם עם תסמונת דאון - אתה לא נכנס לבריכת שחיה של ילדים או כל מיני דברים כאלה, שהם קיימים.

שאול יהלום: החוק שלנו עוסק באיסור אפליה קלאסית.

מאיר שטרית: מותר לאדם עם תסמונת דאון להיכנס לבריכת שחיה?

שאול יהלום: בוודאי.

מאיר שטרית: זו סכנה לעצמו.

קריאה: הם שוחים יפה.

שאול יהלום: עזוב עכשיו את העניין הזה.

שאול יהלום: מדובר על זה שאנשים אומרים: מה פתאום לקלקל את המראה בברכה?

שאול יהלום: ברגע שלא תתיר לילדים מתחת לגיל 5 להיכנס, אז אל תתיר לתסמונת דאון.

שאול יהלום: כאן מדובר שכל הציבור פתוח אלא שאתה אומר:

שאול יהלום: אני לא רוצה שילדים מפגרים או ילדים עם תסמונת כזו או אחרת, אני לא נותן להם, כי זאת אפליה קלאסית.

מאיר שטרית: לצורך העניין הפילוסופי מעניין אותי: איפה זה נעצר?

מאיר שטרית: אדם עם תסמונת דאון יכול היות נהג אוטובוס?

שאול יהלום: אני חוזר ואומר: אם האדם נכנס לבית ספר, אני לא אעצור.

שאול יהלום: אם יש מבחנים שאדם מעל IQ מסוים צריך כדי להיות נהג אוטובוס, אז אם האיש בתסמונת דאון לא יעבור, הוא לא יהיה.

שאול יהלום: אבל נניח, חבר כנסת גם לא עובר את מבחני ה-IQ, הוא לא יהיה נהג אוטובוס.

שאול יהלום: שמעתי ראיון עם נכדו של בן גוריון, יריב בין אליעזר, שעוסק בפרסום ויחסי ציבור וזה היה דיון על הפריימריס.

שאול יהלום: שאלו אותו: אם היית צריך להוביל את בן גוריון, מה היית עושה כדי שיצליח בפריימריס?

שאול יהלום: הוא אמר: הייתי מוריד לו את ה-IQ.

שאול יהלום: לכן, אפליה קלאסית אומרת שמקום ציבורי כמו בית קולנוע, תיאטרון, כולל רכבת ישראל היא מקום ציבורי.

שאול יהלום: אתה לא יכול שחברת "ארקיע" תגיד: אני מטיסה אנשים לאילת חוץ מאשר את מומו.

שאול יהלום: אז אנחנו אומרים שאנחנו נגד אפליה קלאסית ואני מניח, שבעניין הזה אין שום בעיה או מחלוקת ואת זה אנחנו מחוקקים.

שאול יהלום: הפרק השני, הבעייתי, בו אנחנו רוצים לגעת בדברים שלא טופלו בפרק התחבורה.

שאול יהלום: אני אסביר את הנושא העיקרי - המוניות.

שאול יהלום: אדם עם מוגבלות, מטבע הדברים הוא צמוד לתחבורה.

שאול יהלום: הוא לא יכול להגיע בלי תחבורה.

שאול יהלום: בדרך כלל, יש לו את האוטו שלו, אבל יכול להיות מצב שהאוטו שלו התקלקל או שהמצבר הלך.

שאול יהלום: אתה יודע שיש להם בעיה.

שאול יהלום: המצבר שלנו, באוטו שלנו, משרת את האוטו.

שאול יהלום: אצלם, המצבר צריך לשרת את האוטו ואת המעליון ואת המנופים אז ידוע, שהמצבר הולך הרבה פעמים.

שאול יהלום: נניח, שבאתו יום יש לו בחינת קבלה לאוניברסיטה.

שאול יהלום: מה הוא יעשה?

שאול יהלום: הוא רוצה להזמין מונית.

שאול יהלום: יש רק 10 מוניות במדינת ישראל שמותאמות לכיסא גלגלים.

שאול יהלום: אני מסביר: 10 מוניות אנגליות.

שאול יהלום: אם אדוני עובר בלונדון, כל המוניות האנגליות מותאמות לכיסא גלגלים.

שאול יהלום: אדם עם כיסא גלגלים יכול להיכנס למונית.

שאול יהלום: יש רמפה שהנהג מוציא והוא מתגלגל.

שאול יהלום: יש רצועות, הוא נקשר ונוסע בכל מונית בלונדון.

שאול יהלום: יש 10 מוניות מיובאות כאלה מלונדון.

שאול יהלום: דרך אגב, כשר תחבורה, זה לקח לי שנה להביא אותן כי אין להן ABS.

שאול יהלום: יש איסור לייבא מוניות בלי ABS ולא יכולתי לייבא אותן.

שאול יהלום: באו הנכים ו"יד שרה" ואמרו: זו הדרך היחידה.

שאול יהלום: זה לקח שנה ויבאו 10 מוניות .

מאיר שטרית: זו המגבלה שבגללה לא מביאים מוניות כאלה מלונדון?

אלכס לנגר: לא, המונית הזאת מאוד יקרה וקשה לה להתחרות בשוק.

שאול יהלום: כל שאר המוניות לא יכולות להסיע כיסא גלגלים ואין שום תקנה שדורשת את זה ונוצר מצב, שכל המוניות במדינת ישראל לא יכולות להסיע אדם עם כיסא גלגלים.

קריאה: הם לא רוצים להסיע והם לא עוצרים בכלל, כי זה מקלקל להם את האוטו.

שאול יהלום: אני מבקש לא להתפרץ.

שאול יהלום: השאלה היא, האם זו חובת המדינה לדאוג, שכל המוניות יוכלו להסיע כיסא גלגלים.

שאול יהלום: אם זה קיים, אנחנו מייד מורידים את הסעיף.

שאול יהלום: אבל אם לא, השאלה אם באה המדינה ואומרת: אני מוכנה לקחת על עצמי בדרך מסוימת, ועל זה אנחנו צריכים לחשוב כאן בישיבה, איך תהיה תחנת מוניות אחת בתל אביב או שלכל תחנה יהיו שתי מוניות כאלה ויהיה מצב שנכה יוכל להגיע גם עם כיסא גלגלים.

שאול יהלום: זאת אומרת, אם הוא לא מזמין אותה, היא תוכל להסיע גם נוסעים אחרים.

שאול יהלום: זוהי בעיה ראשונה.

שאול יהלום: בעיה שניה, שנפתרה זו בעיית האוטובוסים הבין עירוניים.

שאול יהלום: בעוד שפרק התחבורה מחייב את כל החברות העירוניות, הרי ברגע שמדובר בנסיעה בין עירונית אין שום חובה על החברות הבין עירוניות.

שאול יהלום: הסיבה שהציגו בפנינו אז היתה שאוטובוס לנגישות נכה הוא מטיבו נמוך, כדי שהרמפה תהיה בגובה המדרכה ואי אפשר להביא רכבים כאלה, כי אז המהמורות שבכביש הורסות את המכונית.

שאול יהלום: הפתרון שהיה הוא רכבת, עם כל הבעייתיות שאנחנו צריכים לפתור בעתיד בצורה יותר טובה.

שאול יהלום: במשך הזמן, כאן נוצרו כמה בעיות, גם אם נקבל את העניין, שיכול להיות שצריכים לפתור את זה.

שאול יהלום: אבל נוצר מצב, שהאוטובוסים הבין עירוניים נוצרים לטיולים בתוך הערים לתלמידים.

שאול יהלום: אדם רוצה טיול לגן הילדים ומזמין ב"אגד" וזה אוטובוס בין עירוני בדרך כלל.

שאול יהלום: יוצא, שהתלמידים שלומדים באותו בית ספר ושרתוקים לכיסאות גלגלים לא יכולים לצאת לטיול.

מאיר שטרית: מה, לא יכולים להעלות את הילדים עם הכיסא?

קריאה: ואיפה ישימו את הכיסא?

קריאה: וילמה מאור: המעבר צר מאוד.

נעמי מורביה: אני מזמינה את כבוד השר לעשות תרגיל.

מאיר שטרית: איך הם נוסעים היום?

מאיר שטרית: לעלות בלי כיסא אי אפשר?

נעמי מורביה: הם לא נוסעים.

נעמי מורביה: הם לא יצאו לטיול.

מאיר שטרית: הייתי ראש עיר ביבנה ואני לא מכיר אף מקרה אחד שילד לא נסע לטיול בגלל זה.

בן זקן: הדברים השתנו לרעתנו.

שאול יהלום: ישב כאן שר החינוך ואמר: אין בעיה עם נגישות בתי הספר.

שאול יהלום: כל ילד על כיסא גלגלים, אנחנו מסדרים את בית הספר.

שאול יהלום: הלכתי באותו שבוע והיתה כתבה על פתח תקווה, שכל לפתח תקווה לא נגישה וקראתי אותה פה.

שאול יהלום: זה שלא באו לראש העיר, עם כל הכבוד, זה עדין לא אומר שזה לא היה קיים ביבנה.

מאיר שטרית: ביבנה, ראש העיר הלך לכל בית ספר.

מאיר שטרית: לא היו צריכים לבוא אליו.

שאול יהלום: אבל אולי לא היו ילדים נכים.

שאול יהלום: זה לא רק שהאוטובוס נמוך אלא המבואה שלו רחבה.

שאול יהלום: כיסא הגלגלים לא עובר במעבר.

שאול יהלום: ברור שאפשר לקחת ילד ואז, שיצאו לראות את המוזיאון זה עסק ביש.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: צריך להוריד את הכיסא ולהוריד את הילד...

שאול יהלום: זו לא נגישות.

שאול יהלום: את זה עשו לפני 30 שנה.

שאול יהלום: היום, המטרה של החוק הזה היא להביא גם כבוד.

שאול יהלום: לצערי הרב, אני לדוגמה מוגבל.

שאול יהלום: אני צמוד למשקפיים ולא יגידו לי: אדוני היקר, תוריד את המשקפיים כשאתה יוצא לטיול.

שאול יהלום: אותו דבר, כיסא הגלגלים להם כמו משקפיים.

שאול יהלום: הם צמודים לכיסא גלגלים, זה הבית השני שלהם ועכשיו, נוציא אותם, נעלה אותם, נסחב אותם.

שאול יהלום: זה לא מכובד.

שאול יהלום: אנחנו לא מקבלים את הגישה הזאת.

מאיר שטרית: מה עושים בטיסה?

שאול יהלום: אדוני יבדוק, הוא נשאר עם הכיסא.

שאול יהלום: אני הייתי שר תחבורה.

שאול יהלום: הריני להודיעכם, שקבענו לגבי טיסה, שמשנה מסוימת ואילך, כל מטוס נגיש לכיסא גלגלים והוא עובר במעברים.

שאול יהלום: לא רק זה: השירותים בנויים כך שאדם עם כיסא גלגלים נכנס ועושה את צרכיו וכולי.

שאול יהלום: זה הכל בתקנות תחבורה.

שאול יהלום: למה אני לא מבקש לגבי מטוסים?

שאול יהלום: כי זה סודר.

שאול יהלום: תבדוק את זה.

שאול יהלום: אותך לוקחים למטוסים הישנים, אבל כשאתה תעלה למטוס חדש, תראה שהכל בסדר.

מאיר שטרית: אבל עדין לא במטוסים הישנים.

שאול יהלום: אנחנו מדברים על דברים שתוך 5 שנים צריכים להסתדר.

שאול יהלום: אם עכשיו נקבל תקנה שכל מונית צריכה להיות נגישה לכיסא גלגלים - סידרנו את העניין.

שאול יהלום: אנחנו לא באים ואומרים רק רטרואקטיבית.

שאול יהלום: אין לנו בעיה לקבוע מכאן ואילך ואז משפרים את העניין.

שאול יהלום: הבעיה היא לא לקבוע כלום.

שאול יהלום: אז עניין המטוסים מסודר.

שאול יהלום: הסברתי קודם, שכל עניין התחבורה בפשרה.

שאול יהלום: מטוסים מסודר, אוטובוסים עירוניים מסודרים, רכבת מסודרת.

שאול יהלום: הכל בפשרות סבירות.

שאול יהלום: כמובן שחבריי חולקים עלי.

שאול יהלום: אנחנו נמצאים בנושא של טיולים לבתי ספר, שאין עליהם חובה לקחת דווקא את האוטובוסים הנגישים ויש לנו כאן בעיה.

שאול יהלום: אנחנו עוסקים בנושא הכי חשוב של המוניות והנושא השלישי זה חברות השכרת רכב.

שאול יהלום: מקובל בעולם, שבגלל כל מיני סיבות אדם רוצה לצאת לטיול, גם אם הוא בכיסא גלגלים הוא יכול לשכור רכב.

שאול יהלום: אין שום רכב שמתאים להשכרה לאנשים מוגבלים.

מאיר שטרית: יש כזאת ערכה שמרכיבים על הרכב.

קריאה: בארץ אסור.

שאול יהלום: אין בארץ.

שאול יהלום: זה בדיוק מה שצריך, מה שאדוני אמר זה הפתרון ואין אפשרות.

שאול יהלום: אלה שלושת הנושאים שעל סדר היום.

שאול יהלום: אני הייתי מבקש מהאחראי על הנגישות, מר חיימוביץ, להסביר לנו איך הדבר, לפי מחקריו.

שמואל חיימוביץ: לגבי המוניות - יש בעיה רצינית, כמו שהערת קודם, יש מעט מאוד מוניות שמאפשרות כניסה ושימוש בהן.

שמואל חיימוביץ: אני נתקלתי בפתרונות בנושא נגישות לגבי מוניות בכמה מקומות, בין השאר בספרד, ששם עושים התאמות לרכבי ואן קיימים על ידי כך שיוצרים מצב בחלק האחורי של הרכב, עם רמפה נפתחת במקום גלגל ספר שהופך את הרכב ליותר נמוך ואפשר להזמין מונית כזאת ולנסוע אתה תוך ישיבה בכיסא גלגלים.

שמואל חיימוביץ: לגבי העניין הזה, אנחנו מציעים שגם בארץ תקבע מכסה של אחוז מסוים בתחנות של מוניות שמעל מספר מסוים, שיאפשר את הנגישות הזאת של הזמנת השירות - -

אלכס לנגר: זה הסדר טכני או שזה הסדר בחוק?

אלכס לנגר: ראית מונית אחת או שראית סידור ממלכתי כזה?

שמואל חיימוביץ: אני לא יודע לומר אם החוק דרש את ההסדר הזה או שזו יוזמה מקומית.

מאיר שטרית: יש לכם נתונים לגבי מה שקורה בעולם לגבי דברים האלה?

מאיר שטרית: זו התרשמות שלו מספרד.

מאיר שטרית: השאלה אם יש נתונים קונקרטיים, מה הממשלות בספרד, בצרפת, בגרמניה ובארצות הברית, מה המצב, כדי שאנחנו נראה איפה אנחנו עומדים.

קריאה: הרבה יותר טוב, זה בטוח.

מאיר שטרית: אני בכלל לא בטוח.

מאיר שטרית: יש דברים שאני בטוח שהם הרבה יותר טובים מאתנו ויש דברים שלא.

מאיר שטרית: אני הייתי בין אלה שהכינו את החוק של שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות, יחד עם פרופסור אסף רזין מאוניברסיטת תל אביב ותרגמנו את החוק האמריקאי.

מאיר שטרית: אני הייתי מהיוזמים של החוק.

שאול יהלום: ואני המשכתי מקריאה ראשונה ואילך.

שאול יהלום: זה היה בכנסת ה-13.

מאיר שטרית: ואז, אחד הדברים שהעלנו הוא שבעולם, אתה הולך למקומות ציבוריים ורואה נכים.

מאיר שטרית: בארץ, למרות שכמות הנכים יותר גדולה בגלל פצועי מלחמה ואחרים, אתה כמעט לא רואה נכים בשום מקום והבעיה היתה שלא היתה להם דרך לצאת החוצה.

מאיר שטרית: לכן עשיתי אז את כל היוזמה לחוק.

מאיר שטרית: אני חתום על החוק בקריאה הטרומית יחד עם ארגון "בזכות".

שאול יהלום: ואני המשכתי אותו ברציפות.

שאול יהלום: נמצאות כאן שתי גברות, תרצה ליבוביץ ונטע דגן שהן מארגון "בזכות".

מאיר שטרית: האם תוכלו לאסוף נתונים לגבי מה שקורה בעולם?

שאול יהלום: אני אומר לך שבאנגליה כל המוניות נגישות.

מאיר שטרית: טוב, כי המוניות בנויות כך.

שאול יהלום: לא, זה לא בגלל שהן בנויות כך אלא בית החרושת מיצר אותן כך.

שאול יהלום: המונית שם בנויה כך, אבל הם הוסיפו את הרמפה ואת הרצועות ואת המעקות להחזיק.

שאול יהלום: את הכל הם עשו וכל מונית יוצאת כך מהמפעל.

מאיר שטרית: מה קורה בניו יורק?

שאול יהלום: תכף נשמע.

שמואל חיימוביץ: אני רוצה לומר שבדרך כלל, החקיקה היא פועל יוצא של התכנות טכנולוגית והיום, אנחנו במצב משופר לעומת מה שהיה קודם.

שמואל חיימוביץ: יש דברים שלא היינו מבקשים כי אי אפשר היה לעשות.

שמואל חיימוביץ: היום, אנחנו נמצאים בעידן שמבחינה טכנולוגית אפשר לתת פתרון לדבר הזה.

שמואל חיימוביץ: בנושא של אוטובוסים לטיולים: אגב, זה לא קורה רק עם טיולים של בתי ספר אלא גם לקבוצות מאורגנות של אנשים עם מוגבלות שרוצות לצאת לטיול ומזמינים אוטובוס נגיש או כאלה שרוצים להצטרף לטיולים של קבוצות אחרות.

שמואל חיימוביץ: אין התכנות ואפשרות לקבל את זה על בסיס שווה כמו כולם.

שמואל חיימוביץ: יש בעיה להשיג אוטובוסים נגישים וכדאי לתת על זה את הדעת.

שאול יהלום: אני רוצה להבין: אתה מדבר על טיול עירוני או בין עירוני?

שמואל חיימוביץ: טיול בין עירוני.

שאול יהלום: אז מה הפתרון הטכני?

שאול יהלום: אם היה פתרון לטיול, היינו אומרים שגם הקו מתל אביב לירושלים צריך להיות נגיש.

שמואל חיימוביץ: אבל יש בעולם אוטובוסים עם מעלונים, שאפשר לעלות - -

שאול יהלום: אז למה רק לטיול ולא בשירות היומיומי?

קריאה: אי אפשר לשים כיסאות.

קריאה: ..

שמואל חיימוביץ: הנושא השלישי שאני רוצה לגעת בו: נגישות של אוטובוסים בין עירוניים.

שמואל חיימוביץ: יש בעולם דגמים ששל אוטובוסים שיש בהם מעלון אינטגרלי והוא מאפשר לעלות.

מאיר שטרית: איפה בעולם?

שמואל חיימוביץ: בארצות הברית.

שמואל חיימוביץ: כל מנהטן מלאה באוטובוסים האלה.

שמואל חיימוביץ: חברת "גריי האונד" בארצות הברית - -

מאיר שטרית: סלח לי, כדי שהדיון יהיה רציני ואני אתייחס אליו ברצינות, אני מבקש, אדוני היושב ראש, שהוועדה תקבל את הנתונים המלאים ואני אקבל העתק.

מאיר שטרית: תאספו את הנתונים מה קורה בעולם במוניות, באוטובוסים, באוטובוסים לילדים.

מאיר שטרית: תנו לי דוגמה מה קורה בארצות אחרות, האם קיימת חקיקה?

מאיר שטרית: הטכנולוגיה קיימת בכל מקום בעולם ולכן מעניין אותי לדעת מה קורה בעולם.

מאיר שטרית: הכל במידה שאפשר, כי יש טכנולוגיה שאפשר לעשות מוניות צפות באוויר.

מאיר שטרית: אז מה?

מאיר שטרית: הכל עניין של עלויות.

שאול יהלום: אדוני השר, נניח, בתור דוגמה, שאני אביא לשר נתון, למרות שאדוני שומע כאן על שתי מדינות.

מאיר שטרית: אני לא יודע מה המצב אצלם.

מאיר שטרית: זה בחקיקה שם?

מאיר שטרית: אולי זו יוזמה פרטית של אנשים?

שאול יהלום: יכול להיות.

שאול יהלום: אבל נניח שהעולם כולו הוא עוין וכאן, אני מראה לאדוני שיש טכנולוגיה שסבירה בהוצאות, זה לא מיליארדים, שצריכה לעלות כך וכך.

שאול יהלום: מה זה שייך?

שאול יהלום: אנחנו אומרים כי מציון תצא תורה.

שאול יהלום: אנחנו רוצים להיות אור לגויים.

שאול יהלום: הרי אנחנו לא אור לגויים בהמון דברים ואדוני יודע.

שאול יהלום: אז לא באונס ולא ברצח נשים ולא בצה"ל, איך שאלופי משנה אונסים - -

מאיר שטרית: היו זהירים.

שאול יהלום: - - ולא בבתי ספר וחינוך.

שאול יהלום: אז לפחות בדבר אחד שנהיה אור לגויים, איך אנחנו מתייחסים לאנשים עם מוגבלות.

מאיר שטרית: אני בעדם.

מאיר שטרית: שמואל חיימוביץ: בארץ, בגלל המרחקים הקצרים בין הערים, בפועל יש לא מעט קווים בין עירוניים שמופעלים בהם אוטובוסים נמוכי רצפה.

מאיר שטרית: כשבאים לבקש את השלמת הנגישות לתחנה אומרים לנו: זה לא קו עירוני.

מאיר שטרית: זו בעיה.

שאול יהלום: על זה ודאי לשר אין מחלוקת.

שאול יהלום: נשמע את מר אלבז.

שמואל חיימוביץ: אבל אפשר להגביר את השימוש באוטובוסים נמוכי רצפה איפה שרק אפשר, גם בקווים אחרים.

שאול יהלום: את זה אנחנו צריכים לתקן בתקנות ובוודאי השר יקבל על עצמו.

שאול יהלום: הטענה היא שיש כאן שתי חלוקות: חלוקה אחת בתחבורה, קווים עירוניים ולא עירוניים ויש חלוקה שהיא השטח עצמו, איך עובדים האוטובוסים.

שאול יהלום: אנחנו קבענו, שבקווים עירוניים צריכים להיות אוטובוסים נגישים ביחס מסוים וגם המדרכות צריכות להיות נגישות לאוטובוס.

שאול יהלום: אומר מר חיימוביץ, שיש מקומות שהאוטובוסים נגישים והם עובדים בקווים בין עירוניים וזה בסדר, אבל המדרכות לא נגישות והטענה היא שזה לא מחייב, כי זה בין עירוני.

שאול יהלום: אז את זה צריך לתקן בתקנות ואין לי ספק שהשר יתקן את זה, רק תגישו לו בדיוק על מה אתם מדברים מבחינה משפטית.

מאיר שטרית: אני לא יכול לענות מאחר ואינני יודע את הפרטים הרלוונטיים.

שאול יהלום: בסדר, זה פרט קטן, בא לא ניכנס לזה.

שאול יהלום: התפרץ פה קודם נציג המוניות, מר יהודה בר אור, בבקשה.

יהודה בר אור: אני נציג ארגון המוניות בגוש דן שמונה למעלה מ-8.5 מוניות ספיישל בלבד.

יהודה בר אור: אנחנו מסיעים יום יום את הנכים ויש הוראה מפורשת אצלנו, שלא מסרבים לקחת נכה.

יהודה בר אור: אף פעם לא יגידו לו שלא לוקחים אותו.

יהודה בר אור: אם מישהו רוצה להתלונן, אני אתן לו כתובת.

יהודה בר אור: הוא יתלונן ויקבל בו במקום תשובה ופתרון.

מאיר שטרית: איך אתם מסיעים אותם?

יהודה בר אור: אנחנו מגיעים ללקוח בצורה מסודרת.

יהודה בר אור: יש לנו תחנה כמו ב"איכילוב", שנותנים שירות להרבה אנשים על כיסאות גלגלים.

יהודה בר אור: אנחנו מגיעים ויש להם עגלות נכות קלות.

יהודה בר אור: אנחנו מקפלים את העגלה ושמים אותה מאחורה, ללא שקל תשלום על העברה, כי החוק מחייב אותנו לקחת את העגלות.

יהודה בר אור: מסיעים אותם, מגיעים ליעד הסופי, בונים חזרה את העגלה, מכניסים אותו ועוזרים לו לעלות.

יהודה בר אור: אנחנו עושים את זה עם נכי צה"ל קשים מאוד, הם מזמינים אותנו מכל המקומות כמו ליפו, למרכז השיקום שלהם.

יהודה בר אור: אני עושה את זה עם עשרות מוניות יום יום, כי אני מנהל גם תחנות בתל אביב ואין נהג אצלי, ואנחנו מדברים על מאה מוניות, שיגיד: אני לא מסיע נכה.

אברהם פריד: כעקרון, אין מגמה של סירוב.

אברהם פריד: אם יש סירוב, אנחנו נמצאים על מנת להתלונן.

אברהם פריד: יחד עם זאת, אי אפשר להתעלם מהמגבלה.

אברהם פריד: כאשר שקלנו וכבוד השר דיבר על לונדון, נכון, זו מונית אידיאלית, אבל המציאות קבעה מהלך מסוים אחר, בגלל מחירה של המונית.

אברהם פריד: היא לא הצליחה להגיע למצב של רכישה.

אברהם פריד: הגיעו 10 מוניות וליווינו אותם ורצו להיפטר מה-10 האלה וקנו אותם במחירים מתחת לקרן רק כדי להחזיק אותם.

אברהם פריד: יחד עם זאת, אני חושב קצת קדימה - -

מאיר שטרית: כמה עולה מונית כזאת?

אברהם פריד: אז היא עלתה במחיר של מרצדס.

אברהם פריד: וזה נתון לשיקול הדעת של נהג המונית שנוסע במרצדס ומוכר אותה למחרת.

אברהם פריד: מי שיש לו מונית אנגלית לא יכול למכור אותה לאזרח רגיל.

מומו אלנקווה: נהג של מוניות שרתון שילם 370 אלף שקל מונית מרצדס - -

אברהם פריד: לא.

אברהם פריד: בשביל מה אנחנו נמצאים פה?

אברהם פריד: כי יש בעיה.

אברהם פריד: אם המדינה, שכן מעוניינת לפתור את הבעיות תחייב ותשתתף עם תחנות מוכרות להחזיק אחוז מסוים של מוניות ונקבע איזה אחוז שיהיה בכל התחנות, לצורך העניין הזה, אין סיבה שלא נגיע למציאות הזאת.

מאיר שטרית: מה זה אומר:

מאיר שטרית: תשתתף?

אברהם פריד: אני לא יודע, פחות מסים אולי, לא יודע.

אברהם פריד: בשורה התחתונה, כדי לחייב אתה צריך לתת משהו.

אברהם פריד: אתה מחייב תחנת מוניות להחזיק אחוז מסוים של מוניות לנכים.

מאיר שטרית: סליחה, יש לי שאלה דווקא לנציגים של ארגון הנכים: מותר לאדם על מוגבלות להיות נהג מונית?

מומו אלנקווה: רק לנכה צה"ל.

אלכס לנגר: כן.

אלכס לנגר: הוא צריך לעבור בחינות, הוא צריך להוכיח כשירות לנהוג את המונית.

אלכס לנגר: אני מניח, שיש נכים שיכולים לעשות את זה.

אלכס לנגר: אני הכרתי נהג מונית קטוע יד.

יהודה דורון: אתה לא יכול לנהוג במונית.

יהודה דורון: אני קיבלתי רשיון למונית.

יהודה דורון: התיישבתי, נפלתי, שברתי את האגן ויצאה לי הרגל מהמקום ואמרו לי: אתה לא יכול לנהוג במונית.

יהודה דורון: שאלתי למה?

יהודה דורון: אני נוהג אותו דבר עם הרכב הפרטי שלי, מה קרה?

יהודה דורון: בגלל שאני יושב על כיסא לא נותנים לי לקחת נוסעים?

יהודה דורון: ההפך, אני, עם האוטו שלי, שיש לי מעלית, יכול להסיע גם את הבריא וגם את הנכה ואני חושב שזה פתרון לנכים.

יהודה דורון: כרגע, אם השר היה אומר שהוא לא מתנגד לתת לנכה מספר ירוק, כדי שיסע עם המונית ועם המעלית ועם הכל ואין הוצאה לאף אחד, והנכים ימצאו עבודה.

מאיר שטרית: שמעתי.

מאיר שטרית: אני שאלתי שאלה מתוך סקרנות.

חיים עטר: אני יושב ראש ארגון המוניות בירושלים.

חיים עטר: בהמשך למה שהם אומרים, אין לנו בעיה להכניס רכבים יותר גדולים עם מדרגה נמוכה כדי לשרת אותם.

חיים עטר: אבל יש בעיה, כמו שיהודה אומר, והם עושים.

חיים עטר: אבל יש נכים קשים מאוד שקשה לנו להכניס אותם.

חיים עטר: אין לנו בעיה, אבל יש בעיה במשרד התחבורה שמחייבת אותנו להסיע עד 4 נוסעים, חוץ מהמונית הלונדונית.

חיים עטר: עד לפי 12 שנה, מונית ספיישל היתה יכולה לרכוש 7 מקומות.

חיים עטר: הגבילו אותנו.

חיים עטר: אדוני השר הוציא היום תקנות.

חיים עטר: יש היום צבע ואפשר להבחין בין מי שעושה שירות ומי שלא ויש אכיפה.

חיים עטר: היום אפשר להחזיר את מה שהיה לפני 12 שנה וזה יביא שני דברים: גם לעזור לנכים - -

מאיר שטרית: איך זה עוזר לנכים 7 מקומות?

חיים עטר: אוטו יותר גדול עם מדרגה נמוכה.

חיים עטר: אפשר גם במקום העשירי להתאים מקום לעגלת נכים.

חיים עטר: אני מדבר על ואן.

מאיר שטרית: אני מתפלא על היוזמה של האנשים כי לכאורה, יש הגיון כלכלי בזה שמישהו יקים תחנת מונית בתל אביב, שכל המוניות שלה יהיו רק לנכים - -

מומו אלנקווה: אדוני השר, זה לא רק נכה.

מומו אלנקווה: אבא שלנו רוצה לבוא לעשות חג.

מומו אלנקווה: איך הילד ייקח את האבא?

מומו אלנקווה: הוא מרותק לכיסא גלגלים.

מומו אלנקווה: הוא רוצה להביא אותו לסעודת שבת ואין היום הסעה.

מומו אלנקווה: עם כל הכבוד, הגיע הזמן שבמדינת ישראל נכה יוכל לנסוע במונית.

מומו אלנקווה: תסתכלו על עצמכם, אף אחד לא חסין מזה.

קריאות: אנחנו מסכימים.

מאיר שטרית: למה זקן לא יכול לנסוע במונית רגילה?

מומו אלנקווה: אני מדבר על זקן שמרותק לכיסא גלגלים.

מומו אלנקווה: אנשים נתקעים בבית מפני שאין אפשרות להסיע אותם.

יואב קריים: הרעיון של נכים שייקחו נכים זה רעיון מצוין, ולא צריך לסמוך רק על זה, כי לפעמים נכה צריך עזרה שנכה אחר לא יכול לתת לו בגלל המוגבלות שלו.

מומו אלנקווה: יש הרבה נהגי מוניות רגילים ובריאים שלא יכולים להרים והם יושבים בתוך האוטו והם לא נכים.

מומו אלנקווה: גם אצלם יש את זה.

יואב קריים: הדבר השני זה שלצערי, מה שאמרו פה נציגי איגודי המוניות פשוט לא נכון.

יואב קריים: אני אומר את זה בתור מי שלא יכול לנהוג ולכן, מתנייע רק בעזרת מוניות.

יואב קריים: אין ספור פעמים היום נכים מגיעים ומנסים לעצור מונית או להזמין מונית ומגיעים נהגים ובורחים.

יואב קריים: אם תבדקו על שולחן משרד התחבורה, יש לפחות 5 תלונות שלי על נהגים מהשנה האחרונה.

מאיר שטרית: מתוך כמה פעמים?

יואב קריים: אני נוסע בעיקר עם מוניות - -

קריאות: מה זה משנה, אדוני?

קריאות: גם פעם אחת זה יותר מדי.

מאיר שטרית: גם לנוסעים רגילים בורחים.

שאול יהלום: רבותיי, מה זה העניין הזה?

שאול יהלום: אתם ודאי חושבים שבאנו להתנצח ולצעוק.

שאול יהלום: אני אומר לכם שבאנו לפתור את הבעיה.

שאול יהלום: לכן, כל אדם שיפריע מכאן ואילך יתבקש על ידי לצאת החוצה ואני מתנצל מראש ומבקש סליחה.

שאול יהלום: כל אדם שיתפרץ אני אבקש ממנו לצאת החוצה.

מאיר שטרית: יואב, אני שאלתי מתוך רצון לדעת, ולא בגלל שאני מצדיק את זה שמישהו לא ייקח אותך.

מאיר שטרית: מתוך הניסיון שלך, אם אתה מדבר מנסיון, תגיד לי.

יואב קריים: הניסיון שלי מראה שבדרך כלל, נהגי מוניות שלא מכירים בורחים ולא לוקחים ולכן, אני בדרך כלל עובד עם נהגים קבועים שלוקחים אותי או עם תחנה קבועה, ואז אני עושה אתם הסדרים.

יואב קריים: כי בדרך כלל, אם אני אחפש מונית כאחד האדם, סתם מטלפון או מהרחוב, לא ייקחו אותי.

יואב קריים: דבר שלישי, גם העובדה שהיום הם יכולים להכניס עגלות קלות משקל לתא המטען לא פותרת את הבעיה של אלפי נכים על כיסאות גלגלים חשמליים, שבשבילם הדרך היחידה עם מוניות היא או מעלון או רמפה ולא רק כאלה על כיסאות גלגלים ממונעים, משום שיש נכים כבדים ואנשים שיושבים על כיסאות גלגלים בגלל בעיות משקל.

יואב קריים: לכן, הפתרון שמוצע פה הוא חלקי בלבד, רק לחלק מהאוכלוסייה.

שאול יהלום: מיד נשמע מה אומרים אנשי משרד התחבורה.

שאול יהלום: הנקודה היא, שאנחנו מבקשים לפתור את העניין על ידי משרד התחבורה ומבחינתי, בכמה דרכים: נניח שהיום יש ביקוש גדול מאוד שאנשים רוצים לפתוח תחנת מוניות.

שאול יהלום: השר יאמר שהוא מוכן לפתוח בתל אביב 2 תחנות מוניות, בתנאי ש-20% מהתחנות יהיו נגישות לכיסאות גלגלים.

שאול יהלום: ואז, אותה חברה לא תפסיד, וזה יהיה המניע.

שאול יהלום: אפשרות שניה: אנחנו קובעים שמספר ירוק עולה איקס כסף.

שאול יהלום: כשאדם מגיש ומתחייב שהוא לא יחליף את המספר הזה אלא במונית נגישה לנכים, מדינת ישראל עושה לו הנחה ומורידה 20 אלף שקל או כמה שצריך, כדי שיהיה כדאי לו, שלא יפסיד כסף.

שאול יהלום: אז על 20 מוניות בשנה המדינה תקבל קצת פחות ועל ידי זה, אנשים יוכלו להתניע ביתר קלות.

שאול יהלום: אותו נהג צריך להתחייב כמובן, שהוא לא עובר לתחנה ציבורית.

שאול יהלום: העובדה הזאת שהיום המוניות קטנות, זה בגלל האיסור של 7 אנשים ובגלל הנושא הזה, אפשר להתיר אותו במגבלות מסוימות.

שאול יהלום: אנחנו רואים שאם יש צוות חשיבה, אפשר לחשוב על כל מיני כיוונים.

שאול יהלום: חלקם יעלו קצת למדינה וחלקם לא, כדי לפתור את הבעיה.

שאול יהלום: צריך לקחת בחשבון, שגם הנושא של קווי השירות שלא העלנו אותו, גם צריך פתרון.

שאול יהלום: בהרבה מקומות אנחנו פתרנו את הקווים הבינעירוניים אבל יש קווי שירות של מוניות.

שאול יהלום: אני פותח כאן סוגרים ולומר, שזה לשולחן אחר.

שאול יהלום: אבל ידע השר, שבחוגים רבים במדינה ובכל מיני צוותי חשיבה ואמנות, עוסקים היום בנושא השבת.

שאול יהלום: יש כל מיני הצעות פשרה.

שאול יהלום: יש מועצה של הממשלה ויש כל מיני אמנות שנעשות ובאמנות האלה, שאני, מבחינת ההשקפה שלי, אני לא יודע מה יצא, חלק מהעניין שרוצים לעשות נהלים חדשים בשבת, זה בגלל שרוצים לפתור את התחבורה לאנשים שלא יכולים להגיע אלא בתחבורה ציבורית.

מאיר שטרית: קיבלו אישור?

שאול יהלום: לא, רוצים להגיד תחבורה של שבת.

שאול יהלום: הרבנים מוכנים לתת אישור... הרי מדובר כאן על שיווי משקל, שסוגרים את כל העסקים והחנויות ופותחים בידור.

שאול יהלום: ואז, יש נושא של תחבורה.

שאול יהלום: איך אני אגיע לראות תיאטרון מיבנה להיכל התרבות, כאשר אין לי תחבורה ציבורית?

שאול יהלום: לא רוצים לחדש תחבורה גדולה אז אומרים: נעלים עין מקווי מוניות.

שאול יהלום: אז גם הנושא הזה יחריף אם יקבלו את ההצעה הזאת ויכול להיות שאכן היא תתקבל בעתיד, אני לא שולל אותה.

שאול יהלום: ואז, כל מה שאנחנו מדברים עליו יחריף.

שאול יהלום: אדוני השר, בבקשה.

מאיר שטרית: אני מודה ליושב הראש על ההזמנה לישיבה.

מאיר שטרית: אני ער לעניין של זכויות אנשים עם מוגבלות ולנגישות שלהם.

מאיר שטרית: זה דבר מאוד חשוב למצוא להם הנגשה.

מאיר שטרית: זה לא מן הפה אל החוץ כי כאמור, אני הייתי בין יוזמי החוק הזה של חוק זכויות לאנשים עם מוגבלויות ואני מאמין פנימית, שצריך לתת לזה פתרונות.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, היום באתי לכאן בשביל לשמוע אתכם מאשר להשמיע, אבל בהחלט צריך לחשוב על פתרונות אפשריים כדי להתמודד עם בעיית המוניות.

מאיר שטרית: אחרי שאני שומע אתכם בעניין, אני אקיים דיון במשרד שלי על מנת לראות מה אנחנו יכולים לעשות בעניין הזה.

מאיר שטרית: אני רוצה לעשות את זה בתיאום עם יושב ראש הוועדה ונוכל לבוא עם הצעות מה לעשות.

מאיר שטרית: אין לי רצפט ביד להגיד מה לעשות, אבל אני אוהב לחשוב, לשמוע אנשים שונים ולחפש פתרונות יצירתיים.

מאיר שטרית: אני מציע שנתאם פגישה יחד עם אנשי המשרד שלי, ונבוא לכאן עם הצעות.

שאול יהלום: אני מקבל את הצעתו של השר.

שאול יהלום: שבוע זה סביר?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: זה לוקח זמן.

מאיר שטרית: כמה שבועות להערכתי.

מאיר שטרית: אני מציע בשבוע הראשון של חודש מרץ.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: בבקשה, מר אלכס לנגר ממשרד התחבורה.

אלכס לנגר: אגיד בקצרה: שים לב, שעד היום דיברנו על כך שהחקיקה כללה שירותים שהמדינה אחראית להם.

אלכס לנגר: שירותי תחבורה ציבורית באוטובוסים, שהמדינה מסדירה אותם והרכבת.

אלכס לנגר: עכשיו, עוברים פה לשירותים שמופעלים בשוק פרטי.

אלכס לנגר: אוטובוסים עירוניים הסדרנו והתייחסנו אליהם.

אלכס לנגר: מבחינת הנושא, תקפנו אותו, חוקקנו עוד בזמנך כשר תחבורה.

אלכס לנגר: עכשיו, אתה הולך לשירותים שמופעלים על ידי אנשים פרטיים.

אלכס לנגר: יש פה בעייתיות, אפילו שענף המוניות מורכב מ-18 אלף בעלים פרטיים של המוניות.

אלכס לנגר: כל התחנות הן ארגון וולונטרי למעט מוניות השירות, שבהן אנחנו חייבים רישום כתאגיד, כל התאגדות של תחנת מוניות בירושלים למשל, זאת התאגדות וולונטרית.

אלכס לנגר: אין לה רשיון מאתנו.

אלכס לנגר: בשביל להתנות תנאים - צריך שיהיה רשיון.

אלכס לנגר: לאחרונה, הצענו לרשויות המקומיות: בואו תסדירו ותפקחו על תחנות המוניות ונעשה ביחד איזה שהן תקנות, אבל עד עכשיו לא הצלחנו לשכנע אותם לעסוק בנושא הזה וזו בעיה.

אלכס לנגר: ככל שאני מכיר את הנושא של הסעת נכים, מדובר על שירות מתמחה.

אלכס לנגר: להגיד שהנכה יוכל לנסוע בכל שירות זו לא אמירה נכונה מקצועית.

אלכס לנגר: זה נכון שככל שרכב יונגש יותר, כמו אוטובוס עירוני נמוך רצפה, עם דלתות כפולות, מדרך הטבע יש אנשים עם המון מוגבלויות.

אלכס לנגר: אני אומר לך, אדוני השר, לא זכיתי לראות שפתחו את הרמפה הזאת.

קריאה: הנהג לא רוצה לפתוח.

אלכס לנגר: לא שהוא לא רוצה אלא נכים לא משתמשים בשירות הזה.

אלכס לנגר: אני מבין את הדרישה העקרונית.

אלכס לנגר: אנחנו מוצאים והוצאנו משאבים רבים ולא משתמשים בזה.

אלכס לנגר: השקענו משאבים רבים והם לא מנוצלים.

אלכס לנגר: בסופו של דבר, מרבים להשתמש בשירות מתמחה, בין אם זה מוניות שמתמחות ויש היום מוניות שמותקנות עם כל האבזור על רכב גדול, עם התקנה מיוחדת לכיסאות גלגלים, מנוף וכל מה שקשור.

אלכס לנגר: אנחנו מאפשרים את זה.

שאול יהלום: איפה?

אלכס לנגר: בארץ הקטנה שלנו.

יהודה אלבז: יש בארץ מספר מכוניות כאלה, שנרשמו כמוניות.

קריאות: איפה הן?

שאול יהלום: יש אחת או שתיים כאלה...

יהודה אלבז: אין לי מספרים מדויקים פה.

רפי עטר: בירושלים אין אפילו לא אחת.

אלכס לנגר: אני לא אאריך בדברים: אפשר להתקין מוניות כמוניות מונגשות ויש חברות שמתמחות, בין עמותות שעושות כמו "יד שרה", שפועלות בהתנדבות כזו או אחרת וגם שם יש לזה עלות ובין אם חברות שמתמחות בהסעת נכים.

אלכס לנגר: זה רוב ההיצע בשוק וזה היצע מתמחה.

קריאות: אבל הסכומים הם בשמיים.

קריאות: נסיעה לנכה בתוך העיר זה 200,300 שקל.

אלכס לנגר: עוד בזמנך כשר תחבורה, דעתי היתה שהאסטרטגיה צריכה להיות להקים שרותים מתמחים ואם יש שירות כזה צריך לפתח אותו ולהוזיל אותו ולעשות אותו נגיש יותר ולא לטפל בסוג שירותים שאמנם ינגישו אותם אבל בסוף לא יהיה להם שימוש.

אלכס לנגר: צריך ללכת בצורה מקצועית.

אלכס לנגר: הייתי בקנדה וראיתי שיש שירות אוטובוסים מתמחה לנכים חוץ משירות האוטובוסים הרגיל.

שמואל חיימוביץ: והם עוברים עכשיו להסעה כללית.

אלכס לנגר: זה לדעתי צריך להיות הכיוון.

אלכס לנגר: יכול להיות, שצריך לדאוג שיהיו יותר ושיהיו משאבים ולהתחייב לרמת שירות לנכים, אבל לא לכל הרוחב.

אלכס לנגר: הרעיון היצירתי הראשון ששמעתי פה, אחרי הרבה דיונים בנושא נכים זה אותה מונית מונגשת שאומרים אתה תקבל רשיון, אותי בתנאים אחרים, אבל אתה תהיה מונית מונגשת שמתמחה בנכים וזה רעיון שאפשר לקדם אותו.

שאול יהלום: תודה.

שאול יהלום: לשר אין זמן ולפני סיכום, גברת ליבוביץ, מה קורה בעולם?

תרצה ליבוביץ: יש כמה מודלים בעולם.

תרצה ליבוביץ: נתחיל באנגליה: יש חוק שמחייב בנושא לגבי הנגשת מוניות.

תרצה ליבוביץ: יש שם איזונים.

תרצה ליבוביץ: יש גם פטורים אבל הכלל הוא שמונית באנגליה, חדשה, צריכה להיות נגישה לאדם בכיסא גלגלים.

מאיר שטרית: אפשר לקבל את החוקים האלה למשרד?

תרצה ליבוביץ: בהחלט.

תרצה ליבוביץ: בארצות הברית, החוק מבחין בין מערכת תחבורה שהיא לפי הזמנת הנוסע לבין מערכת תחבורה שנוסעת באופן קבוע.

תרצה ליבוביץ: ככל שמערכת התחבורה נוסעת באופן יותר קבוע, חובות הנגישות יותר גדולות ממנה.

תרצה ליבוביץ: למשל, קו שרות במונית קטנה של שמונה, ברגע שמזמינים מונית היא צריכה להיות נגישה.

תרצה ליבוביץ: לעומת זאת, מונית פרטית שמשמשת לפי הזמנת הנוסע, פה יש אבחנה.

תרצה ליבוביץ: החוק אומר שהוואנים, מעל גודל מסוים, שמשמשת מכונית פרטית לכל דבר ועניין, הואן צריך להיות נגיש ובאמת אין חובה על המוניות הקטנות, גם החדשות.

מאיר שטרית: הוא לא נכנס.

תרצה ליבוביץ: זה לא מוציא מכלל פעולה את הדברים שנאמרו כאן וזה קיים בארצות הברית.

תרצה ליבוביץ: יש בערך 70 ערים בארצות הברית שאפשר להתקשר לשם ולהזמין מונית נגישה, גם קטנה.

אלכס לנגר: אבל באיזה מדינות?

תרצה ליבוביץ: יש רשויות מקומיות - -

שאול יהלום: אני מסכם, אדוני השר.

שאול יהלום: ראשית, אני רוצה להשיב וזה צריך להיות ברור: אנחנו לא מחוקקים חוק סגרגציה לנכים.

שאול יהלום: זה צריך להיות ברור.

שאול יהלום: פתרונות של הקדמה של סמנכ"ל יבשה, לא מקובלת בחוק ולא במטרת החוק.

שאול יהלום: עבר זמנה.

שאול יהלום: לא באנו לכאן כדי ליצור מקומות ששם יש שירות מיוחד לנכים.

שאול יהלום: אם השוק רוצה, ינגיש את זה.

שאול יהלום: החוק מדבר איך לתת לנכה להשתלב עם כלל האוכלוסייה בכל השירותים שכלל האוכלוסייה מקבלת.

שאול יהלום: זוהי מטרת החוק וכך נסחו אותו חברי ועדת חוקה, חוק ומשפט וביניהם היה השר שטרית דהיום ואז, חבר ועדת חוקה בכנסת ה-13.

שאול יהלום: אנחנו נאמנים למטרת החוק.

שאול יהלום: ברור, שאם אדם עושה אוטובוס לנכה הוא גובה מאות שקלים.

שאול יהלום: אני רוצה ואתה צריך לרצות שנכה שמרים טלפון לי עולה ספיישל מכאן ועד לבנייני האומר 15 שקל וגם הנכה ישלם 15שקל.

שאול יהלום: הוא ישלם 15 שקל אם נהג המונית מסיע באותו יום גם נוסעים אחרים והוא יכול להסיע גם אדם בכיסא גלגלים.

שאול יהלום: רק לכיסא גלגלים הוא ייקח 200 או 300 שקל.

שאול יהלום: אלא מה?

שאול יהלום: יכול להיות שאני נותן לו צ'ופרים.

שאול יהלום: למשל, אדם כזה, אני נותן לו להסיע 7 נוסעים.

שאול יהלום: אם אתה משלם לחברה חוב שאתה מנגיש את עצמך, אני מחזיר אותך ל-7 נוסעים.

שאול יהלום: יכול להיות, שאני מוריד כספים על ידי המספר הירוק.

שאול יהלום: אני נותן כמה צ'ופרים.

שאול יהלום: נכון שאמרת תחנות ספיישל אבל תחנות שירות, אתה יודע שאתה חייב.

שאול יהלום: ויכול להיות שמכאן ואילך היא מתנה רשיונות לקווי שירות במוניות בכך ש-10% יהיו מונגשים בוואנים הגדולים.

שאול יהלום: יש גם עניין ציבורי.

שאול יהלום: עכשיו, מה התברר?

שאול יהלום: פתרנו את העניין הבין עירוני אבל התברר, שאנשים נוסעים לטיולים עם אוטובוס בין עירוני.

שאול יהלום: ואז נוצר מצב שלנכה רגיל אני יכול לפתור בספיישל או ברכבת, אבל הילד עם כיסא גלגלים או למבוגר שיוצא ממועדון השחמט בירושלים לטיול בחיפה, אני לא פתרתי את הבעיה.

שאול יהלום: אומרים לו: אי אפשר לקחת אותך.

שאול יהלום: לכן, צריכים לשים לב גם בעניין הזה.

שאול יהלום: אני מקבל את עמדת השר.

שאול יהלום: הנושאים הוצגו כאן, על סדר היום.

שאול יהלום: לסיכום: אנחנו מדברים על התחבורה הבינעירונית, עד כמה שאפשר היום לפתור ואם אפשר לפתור.

שאול יהלום: אתם תבדקו מה שאמר מר חיימוביץ.

שאול יהלום: אנחנו רוצים לפתור תחבורה בין עירונית ועירונית בנושא טיולים ואת הנושא של מוניות ספיישל וקווי שירות למוניות.

שאול יהלום: בסוגריים אני אומר:

שאול יהלום: אם תרצו גם בנושא של השכרת רכב, תבוא עליכם הברכה.

שאול יהלום: בשבוע הראשון של חודש מרץ אנחנו מתכנסים שנית עם הפתרונות שלכם.

שאול יהלום: תודה רבה לכולם.

שאול יהלום: הישיבה נעולה.