ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 521, 2005-11-08 09:30

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את הישיבה של ועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושא הגידול הטבעי של האוכלוסייה החרדית – היערכות הרשויות – הצעה לסדר יום של הרב מאיר פרוש שהייתה במליאה וירדה לדיון בוועדת הפנים.

דוד אזולאי: בהזדמנות זאת אני מתנצל בשמו של יושב ראש הוועדה שביקש ממני לנהל את הדיון הזה.

דוד אזולאי: עד שיגיעו מוזמנים נוספים שצריכים להגיע לפה, אני מבקש את מציע ההצעה לסדר היום, הרב מאיר פרוש, שהוא גם יוזם הדיון הזה להעלות את הנושא בפני חברי הוועדה.

דוד אזולאי: מדובר בעיקר על האוכלוסייה החרדית, בעיקר בריכוזי הערים ירושלים, בני-ברק, בית"ר עלית, מודיעין עלית, אלעד.

דוד אזולאי: כמובן, יש יישובים אחרים, אבל מהנתונים שיש לנו אלה היישובים העיקריים.

דוד אזולאי: מטרת הדיון היא בעיקר לשמוע את נציגי משרדי הממשלה השונים כיצד הם נערכים לקראת הגידול הטבעי של האוכלוסייה החרדית במדינת ישראל בכל משרדי הממשלה השונים.

דוד אזולאי: אני מבקש מהרב מאיר פרוש לתת לנו סקירה קצרה על הנושא.

מאיר פרוש: בוקר טוב.

מאיר פרוש: ראשית תודה ליושב ראש, תודה לראשי הערים.

מאיר פרוש: אני רואה פה את ראש עיריית בית"ר עלית, את ראש עיריית בני-ברק, ואני יודע שבדרך לכאן עוד מספר ראשי ערים.

מאיר פרוש: כמו שציינת בתחילת הדיון, אדוני היושב ראש, שמטרת הדיון היא לשמוע את משרדי הממשלה על המוכנות שלהם בעקבות הריבוי הטבעי של האוכלוסייה החרדית.

מאיר פרוש: יהיה מי שיטען מדוע צריכים להיערך; יהיו ילדים, יציעו דירות למכירה, יקנו, והכול יהיה בסדר, הכול יבוא על מקומו בשלום.

מאיר פרוש: לציבור החרדי יש חיים משלו, וכל תכנון בוודאי משנה חשיבה אחרת לגמרי; בי"ת, לא אחת אנחנו עדים לכך שכשבין האוכלוסיות יש ערבוביה וגרים במשותף יש הרבה חיכוכים.

מאיר פרוש: אני לא חושב שכך צריך להיות, אבל זאת המציאות הרבה פעמים.

מאיר פרוש: לכן הרשויות צריכות לחשוב, לא רק מהיום למחר, אלא בעיקר מה עושים בעתיד.

מאיר פרוש: אני רוצה להודות ל-מ.מ.מ על העבודה שהם עשו.

מאיר פרוש: אני יודע שזה נעשה בתקופה של חגים בריכוז הנתונים, אבל לא כל הנתונים שמוצגים פה – וסליחה שאני אומר את זה ל-מ.מ.מ למרות העבודה היפה – לא אחת יש ויכוח בין הנייר של ה-מ.מ.מ לבין הערים עצמן על מספרי התלמידים.

מאיר פרוש: לא אחת יש סתירות בין מה שיש בשטח לבין מה שה-מ.מ.מ העלה על הנייר, אבל לקחתי את הממוצע.

מאיר פרוש: אם אני לוקח את הערים: אשדוד, אלעד, ביתר עלית, בית שמש, בני ברק, ירושלים, מודיעין עלית – 7 יישובים – שבהם יש המסה של הציבור החרדי; אם אני מתייחס למספר התלמידים בגילאי 6-18 אנחנו מגיעים קרוב ל- 170 אלף תלמידים.

מאיר פרוש: לדוגמה בנושא של דיור, וכך אפשר לדבר על חינוך, רווחה ועל כל נושא ונושא.

מאיר פרוש: ב- 7 הערים שהזכרתי אותן, מלבד שיש לציבור החרדי ריכוז בחיפה ובצפת ובפתח-תקווה וברחובות ובאופקים ובנתיבות ובירוחם וברכסים, בבאר-שבע, בטבריה – שם הם באשכולות יותר קטנים, וגם מדובר במספר מכובד של מאות ואולי גם אלפי משפחות בנתניה, למשל.

מאיר פרוש: אבל ב- 7 הערים האלה באוכלוסייה יש כ- 170 אלף תלמידים.

מאיר פרוש: בנתונים הציג לנו ה-מ.מ.מ שיש למשרד השיכון מוכנות לכ- 18 אלף יחידות דיור; חלק אפשר לצאת לבנייה, חלק בהתחלת תכנון.

מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שאלה שבהתחלת תכנון יש בהם הרבה דברים שקרוב לוודאי לא יגיעו לידי ביצוע.

מאיר פרוש: אם נחלק את 170 אלף תלמידים בממוצע – אני יודע שגיל 18 זה פחות מגיל 6 כי בגיל 6 רואים יותר את ההבדלים בריבוי הטבעי מאשר בגיל 18 – זה בערך 15 אלף יוצאים מהעיר מדי שנה כי בציבור החרדי מתחתנים יותר מוקדם.

מאיר פרוש: בגיל 20 כ- 15 אלף מדי שנה.

מאיר פרוש: בתקופות שהכרתי את משרד השיכון קצת יותר מבפנים דיבר על נישואים של כ- 200-2500 זוגות מדי שנה.

מאיר פרוש: זאת אומרת שאם אנחנו לוקחים את אותן 18500 יחידות דיור – אני מתאר לעצמי שירושלים לא מוזכרת במסמך, ופה ושם יש עדיין תכנונים לכמה אלפי יחידות דיור, יוצא שאין שום לתכנון עתידי למה שיקרה בעוד 7-8 שנים לציבור החרדי.

מאיר פרוש: לתכנן עיר לכל סקטור זה סיפור.

דוד אזולאי: - -

מאיר פרוש: לפני כשנתיים פניתי למנהל מקרקעי ישראל ושאלתי אותם מה מדינת ישראל חושבת לעשות בעניין הזה לאור הגידול הטבעי.

מאיר פרוש: התשובה הייתה שאם תאושר תמ"א 35 יבדקו היכן אפשר לשבץ ולהקים עוד עיר.

דוד אזולאי: הרב פרוש, חשוב לציין שאלעד יחסית לבני ברק זאת עיר חדשה שנבנתה רק לפני 7 שנים - -

מאיר פרוש: ב- 96' התחילו לבנות אותה.

דוד אזולאי: - - ולפני כ-4 שנים התחיל האכלוס שם.

מאיר פרוש: וככה הלאה, מודיעין עלית זאת עיר על קרקע פרטית.

מאיר פרוש: יש שם קרוב ל- 9000 יחידות דיור.

מאיר פרוש: אני לא יודע אם באשדוד למשל, אצל צבי צילקר, יש מקום לתכנון.

מאיר פרוש: מהאוסף של ראשי הערים שנמצאים פה והעובדה שאצלם יש בערים הכמות הזאת, אני אומר שאין היערכות למה שיקרה בעוד 7-8 שנים, ולו לדירה אחת.

מאיר פרוש: גם אם ניקח את המצב עכשיו; מדברים על מסה של קרוב ל- 200 אלף ילדים, נשמע עוד מעט את ראשי הערים היכן עומדים הילדים שלהם; מה משרד החינוך חושב לעשות בעניין הזה?

מאיר פרוש: מה הוא חושב לעשות בעניין הזה?

מאיר פרוש: זה הרי לא משחק, זאת לא בדיחה.

מאיר פרוש: הכנסת זה לא בג"ץ.

מאיר פרוש: בג"ץ יכול להגיד אמירות כאלה ואחרות.

מאיר פרוש: אנחנו רוצים לדאוג לילדי ישראל.

מאיר פרוש: לכמה ילדים מכל עיר יש קורת גג?

מאיר פרוש: ראשי הערים עושים את המקסימום, דואגים, לוקחים על עצמם הלוואות, דואגים לכיסא, ללוח ולגיר.

מאיר פרוש: בסדר.

מאיר פרוש: אבל קורת גג, לשכור דירות.

מאיר פרוש: היכן מדינת ישראל?

מאיר פרוש: מהי המוכנות שלה?

מאיר פרוש: כל נושא שניקח במשרדי הממשלה, השאלה היא מהן התשובות של מדינת ישראל כיום ועד כמה התכנון לגבי העתיד, והעתיד אינו רחוק.

דוד אזולאי: תודה רבה לחבר הכנסת הרב מאיר פרוש.

משה גפני: הרב פרוש, מה המטרה של הדיון?

דוד אזולאי: דיברנו על זה.

דוד אזולאי: מטרת הדיון היא לדעת כיצד הממשלה הולכת להיערך לקראת גידול האוכלוסייה בציבור החרדי.

דוד אזולאי: כי אם אנחנו נשפוט לפי מה שאנחנו יודעים היום, הרי שהמצב היום הוא קטסטרופלי- -

מאיר פרוש: אני מבקש לתקן.

מאיר פרוש: לכל אוכלוסייה צריך לדאוג, אנחנו רק יודעים שאורח החיים של הציבור הזה הוא שונה; הציבור לא רוצה שתהיה ערבוביה בין האוכלוסיות, אף אחד לא מעוניין בזה כי יש חיכוכים.

מאיר פרוש: אם אנחנו הולכים לחפש את המקום שהציבור הזה יגור אנחנו לא מוצאים אותו.

מאיר פרוש: ואני אומר אותו דבר גם בחינוך, גם ברווחה, בכל נושא – אין היערכות.

דוד אזולאי: אנחנו מסתכלים היום על מה שקורה היום בחלק מהיישובים החרדיים; דיברתי על היישוב אלעד שהוא יחסית חדש שנבנה ואוכלס רק לפני פחות מחמש שנים, וכבר היום – מי שמכיר את הנתונים, ותכף ראש מועצת אלעד יציג אותם – הילדים לומדים בתנאים לא תנאים, בתנאים צפופים מאוד, אין עתודת קרקע לצורך אכלוס זוגות צעירים או להתרחבות של המשפחות.

דוד אזולאי: מבחינת שירותי הרווחה גם כן.

דוד אזולאי: אזורי תעשייה זה דבר שמקובל בכל עיר, חלק מהתכנון של כל עיר זה גם אזורי תעשייה, והרי שאתה כבר מקבל היום עיר חדשה עם מצוקות, והמצב אינו הולך ונהיה יותר טוב, אלא מחריף.

דוד אזולאי: לכן זאת המטרה של הדיון.

דוד אזולאי: הכנסת מתריעה בפני הממשלה להתחיל להיערך, ולא לחכות לכיבוי שרפות ולהיות תלויים בחסדי או ברצונם הטוב של ראשי ערים שמוכנים לתת פתרונות.

דוד אזולאי: נמצאים פה ראשי ערים.

דוד אזולאי: אנחנו נשמע אותם, אבל נשמע גם את נציגי משרדי הממשלה.

דוד אזולאי: ראשון הדוברים, ראש עיריית בני-ברק.

יששכר פרנקנטל: אני הייתי רוצה להתייחס לאספקטים אחרים מאלה שהועלו כאן בעקבות הדברים שבוודאי יספרו כאן ראשי הערים האחרות בנושאים של חינוך ושל שיכון.

יששכר פרנקנטל: בני ברק היא עיר של 150 אלף תושבים, כן ירבו.

יששכר פרנקנטל: גם בבני ברק יש בעיות חריפות מאוד בחינוך: עשרות קרוואנים שבהם לומדים מכיוון שאין בתי ספר; יש בעיות חריפות מאוד בדיור.

יששכר פרנקנטל: אם יש שטח שנשאר לבנייה זה על הגגות, אין כמעט שטח לבנייה.

יששכר פרנקנטל: אבל בגלל המצב הקשה של הרשויות ובגלל הפער בין מה שהמדינה נותנת בחינוך לאוכלוסייה הכללית לבין מה שהיא נותנת לאוכלוסייה החרדית, העירייה לבדה מסבסדת פער של 15 מיליון שקל לשנה מעבר למה שקורה בכל רשות אחרת.

משה גפני: למה זה קורה?

יששכר פרנקנטל: עוד מעט נשמע למה זה קורה.

יששכר פרנקנטל: אני רק יכול להצביע על הבעיה, את הפתרון אני לא יודע.

משה גפני: מה משרד החינוך אומר לכם?

משה גפני: אתם הרי רשות מקומית.

צבי צילקר: - - -

משה גפני: הוא אומר שעיריית בני ברק מקבלת פחות 15 מיליון שקל מהמקבילים שלהם ברשויות אחרות.

צבי צילקר: הוא דיבר על גני ילדים וטרום חובה.

יששכר פרנקנטל: לכן העירייה משקיעה המון משאבים שלא נדרשים מרשות דומה, מרשות זהה ואפילו עשירה יותר.

יששכר פרנקנטל: המשאבים האלה באים על חשבון משהו; כשנכנסתי לתפקידי אמרו לי שבבני ברק לא משקיעים במדרכות, אלא באנשים שהולכים על המדרכות.

יששכר פרנקנטל: בני ברק היא עיר בת 80 שנה, היא עיר שיש לה תשתיות הרוסות הרבה שנים, אין השקעה של משרדי ממשלה בתשתיות האלה; אם אני מדבר על תחבורה, בני ברק נמצאת במרכז המטרופולין של גוש דן, יש מחנק היום כי 2000 אוטובוסים ביום עוברים בבני ברק, אין השקעה מתאימה בתחבורה וזה גורם לצפיפות.

יששכר פרנקנטל: אנשים חרדים שאמורים וזכאים לחיות כמו השכנים שלהם באיכות סביבה טובה, כמו תושבי רמת-גן, תושבי פתח-תקווה, ואני לא מדבר על רעננה וכפר-סבא.

יששכר פרנקנטל: מאחר שאנחנו חייבים להשקיע את המשאבים שלנו בחינוך ובדברים שהממשלה לא נותנת לנו, ממילא נוצר חוסר במשאבים האלה, ואותם גם צריך לפתור.

יששכר פרנקנטל: צריך לתת את הדעת גם למשרדים האלה: משרד הרווחה, משרד השיכון.

דוד אזולאי: כמה תלמידים בבני-ברק עדיין לומדים היום במבנים זמניים ולא מסודרים?

יששכר פרנקנטל: מדובר באלפים.

דוד אזולאי: וישנה איזושהי תוכנית שהעירייה הגישה למשרד החינוך כדי להיערך?

יששכר פרנקנטל: אנחנו הגשנו פרוגרמה.

יששכר פרנקנטל: בבני ברק הבעיה היא לא רק משרד החינוך, ואני חייב להגיד את זה משום שבבני ברק אין כנראה מקום, יש מחסור במגרשים.

יששכר פרנקנטל: עשינו חשבון שאילו היינו צריכים לבנות לפי התקנים של משרד החינוך היינו צריכים להרוס את כל בני-ברק ולבנות רק מוסדות חינוך, בגלל התקנים של החצרות, בגלל התקנים של הכיתות.

יששכר פרנקנטל: אנחנו עושים את כל המאמצים, ואני לא אומר שמשרדי הממשלה לא עוזרים, להפך, יש היענות ממשרדי הממשלה.

יששכר פרנקנטל: אבל עם הכול התוצאה הסופית היא שאלפי ילדים עדיין לומדים בקרוואנים, במקומות לא ראויים.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: ראש המועצה בית"ר עלית.

30672: לפי הנתונים זה באמת מועצה כי הנתונים פה ם די ישנים.

דוד אזולאי: כמה זמן היישוב קיים?

30672: היישוב קיים 15 שנה, מ- 1990.

30672: אני אתחיל מחינוך, ואני אחזור לשאר הנושאים.

30672: רשום פה שיש 6500 תלמידים בבית"ר עלית.

30672: היום יש בביתר עלית 13.5 אלף תלמידים, וזאת המצוקה המרכזית בערים החדשות היום.

30672: אין היערכות, אין עבודת מטה אמיתית בנושא הגידול של הציבור החרדי, כפי שהציג הרב פרוש, וזה נוגע לכל הנושאים.

30672: יש שני משרדים שאני מכיר שהתחילו עבודת מטה: משרד השיכון, שהתחיל עבודת מטה בנושא הזה ועוד לא סיים, ומשרד הרווחה.

30672: משרד החינוך הוא מרכז הבעיה.

30672: שאני לא אגיד כמו הרב פרנקנטל שבית"ר בת 80 וכל התשתיות בה רקובות.

30672: לבנות את זה היום זה נכון, ואין מוכנות לדבר הזה.

30672: הנושא המרכזי זה מבני הציבור, תקציבי הבינוי שנפגעו ב- 3 השנים האחרונות פגעו אנושות, כמובן, באלה שבונים הכי הרבה – באוכלוסייה שיש בה הגידול הכי מהיר.

30672: שאלת כמה כיתות לימוד יש במבנים, וכמה אין במבנים: יש 250 כיתות לימוד שתוקצבו על-ידי משרד החינוך עבור 13.5 אלף תלמידים בבית"ר עלית.

30672: הנושא הזה לא מקבל ביטוי בסופו של דבר כי אין עבודת מטה ואין מוכנות.

דוד אזולאי: איך עובדים במשרד החינוך ובמשרדי הממשלה?

דוד אזולאי: הם עובדים בשליפה מן המותן, כל פעם באים ומכבים שרפות ומתקדמים הלאה?

30672: כסגן ראש רשות בבית"ר עלית ביקשתי ממשרד הקליטה תקציב ל- 10% עולים חדשים בבית"ר עלית.

30672: אמרו לי שיש בעיות במשרד, אתה יכול לקבל מקסימום 10% יותר משנה שעברה, בשנה שעברה לא קיבלת כלום, אתה יכול לקבל עוד 10% מזה.

30672: משרדי הממשלה עובדים לפי איזשהו גידול, צפי לגידול ואיזושהי מערכת.

30672: עיר שגדלה וצומחת – ואני בטוח שגם ראשי רשויות אחרים מודעים לאותה בעיה – אין לה שום דרך להתמודד עם זה, אין עבודת מטה, אין תקצוב לדבר הזה.

30672: אם עיר גדלה מ- 2000 בתי אב ל- 5000 בתי אב תוך שנתיים אין לזה תשובה באף משרד: לא במשרד הרווחה, לא במשרד החינוך, לא במשרד השיכון.

30672: היינו בישיבה אתמול על אותו נושא במשרד השיכון.

30672: מנכ"ל משרד השיכון לקח את הנושא הזה כבר לפני 6 חודשים כפרויקט והתקדם - -

מאיר פרוש: מהי עתודת הקרקע אצלך?

30672: אצלי עתודת הקרקע, לפי מה שרשום כאן היא קצת פחות מ- 3000 יחידות דיור.

30672: עובדים כרגע מול משרד הביטחון ומשרד השיכון על עוד 3000 יחידות דיור, אבל אין ספק שגם מי שנמצא בתחום הזה מבין שצריך לפחות בין עיר אחת חרדית לשתיים בתקופה הקרובה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: הרב צבי כהן, ראש המועצה אלעד, הגיע מעיר בצפון כממלא מקום ראש העיר שם, ועכשיו הוא מכיר מושגים אחרים לעומת עיר חרדית.

דוד אזולאי: אני מקווה שכבר התאקלמת, זאת גם ההזדמנות לברך אותך ברכת ברכה והצלחה.

צביקה כהן: אני מודה על הדיון הזה, הוא רלוונטי, ענייני, חשוב מאוד לציבור כולו.

צביקה כהן: ככל שהזמן חולף והתמונה מתבהרת, אני קולט את השבר הגדול שאנחנו נמצאים בו בעיר.

צביקה כהן: אני מבין שתוכן הדיון וכותרתו הם "מוכנות הרשויות המקומיות לטיפול בגידול הטבעי העתידי של הציבור החרדי".

צביקה כהן: אני מציע שנדבר על אלעד בכל מה שקשור לציבור ולתקופה שאנחנו שרויים בה כיום.

צביקה כהן: אני אתחיל גם-כן לדבר על מערכות החינוך, אף על פי שאני חייב לומר ולציין בפורום הזה שמשרד החינוך נותן גיבוי מאוד מעניין וחיובי לאלעד, אבל כדאי שהציבור והחברים ישמעו את הדברים בצורה אמיתית.

צביקה כהן: אלעד פתחה את שנת הלימודים בסדרי גודל של בין 80-90 כיתות חדשות.

צביקה כהן: הנתון הזה הוא נתון מדהים ומרשים; אנחנו עיר של 34 אלף תושבים ומופיעים בלמ"ס כ- 22 אלף תושבים.

צביקה כהן: אנחנו עיר שהחתך הממוצע הוא גיל 34.

צביקה כהן: למעלה מ- 60% באלעד הם למטה מגיל 18.

מאיר פרוש: כמה לידות יש בחודש?

צביקה כהן: בערך 2 כיתות גן בשבוע.

צביקה כהן: אגב, זה המפעל המוכשר היחיד שיש לנו באלעד.

צביקה כהן: אני רוצה שחברי הוועדה ישמעו את הדברים בצורה אמיתית, כי הדיון פה הוא לא דיון מדעי.

צביקה כהן: הוא דיון אמיתי ופרקטי, איך מחר אנחנו פותחים את היום ומסתדרים.

צביקה כהן: להחזיק 80 כיתות במבנים יבילים זה שערורייה וקטסטרופה ציבורית.

צביקה כהן: בתחילת השנה קיבלתי יישר כוח בעיתונים מכל מיני גופים ומכל מיני מוסדות חינוך על פתיחת שנת הלימודים, ומי שבאמת יודע את האמת יודע שזה "בגדי המלך החדשים".

צביקה כהן: אין אפשרות בשום פנים באופן לקבל "יישר כוח" מאותו מנהל מוסד או מנהלת בית-ספר על כיתות יבילות שהיא קיבלה כשמי שיודע את האמת יודע שזאת קטסטרופה מהלכת.

צביקה כהן: אני יצאתי מטבריה לאלעד; בטבריה המבנים הולכים ומתפנים מכיוון שהנוער גדל ועובר לאזור המרכז.

צביקה כהן: באלעד המצב הוא בדיוק הפוך: הילדים הקטנים שהולכים וגדלים זה במכפלות אדירות גם במערכות של קליטה מחוץ לעיר וגם מבחינת הגידול הטבעי בשטח.

צביקה כהן: הדיון הוא לא מול שר החינוך או מנכ"ל משרד החינוך והצוות שלו, הדיון צריך להיות כאן בין משרדי הממשלה שצריכים לקבל החלטה כוללת בעניין ולטפל בזה בצורה נקודתית, ולא כחלק ממערכות נוספות.

צביקה כהן: אנחנו שומרים מאוד על ניקיון ועל גינון ומקבלים כל שנה את 5 כוכבי היופי וכל מיני דברים כאלה ואחרים, אבל זאת תעודת עניות למדינת ישראל שגובה 40 אלף דולר מכל יחידת דיור ללא שום אפשרות לתת את הפתרונות האקוטיים השוטפים, שאדם קם בבוקר וצריך לראות את עצמו מתנהל בתוכם.

צביקה כהן: יכול להיות שבבאר-שבע ואולי בקריית שמונה הנושאים מובנים בצורה מסודרת.

צביקה כהן: בתי כנסת: בעוד שנה או שנתיים נוכל לראות הרבה מאוד פריצות באלעד ואפשרויות של בניות לא חוקיות.

צביקה כהן: במרכז אלעד במקום הכי יפה שקיים באלעד, תושבים טובים –אף אחד מהם לא עבריין – פרצו חלל בבניין קיים ופתחו בית-כנסת.

צביקה כהן: מה צביקה כהן כראש המועצה יכול לומר להם?

צביקה כהן: הם בסך-הכול צריכים ארבע אמות של תפילה.

צביקה כהן: אם לא נעצור את הדברים האלה היום ולא נפתור את הבעיה בצורה מסודרת נמצא את עצמנו בעיר שבונים ללא היתר בנייה בכל מיני מקומות כאלה ואחרים, ואנחנו נכה על חטא.

צביקה כהן: מאחר שבעיר שיעור גדול מהאנשים מקבל פטור מארנונה, והם ניתנים על-פי חוק במסגרת חוק ההסדרים במשק אנחנו מוצאים את עצמנו באוויר; אין לנו אזורי תעסוקה, אין לנו אזורי תעשייה.

צביקה כהן: האזורים לא תוכננו בכלל.

צביקה כהן: כשמבקשים ממני לשלוח את מי שרוצה לעבוד באזורי תעשייה מחוץ לעיר – מלבד המרחקים – אנחנו ציבור ייחודי שצורך וטוען לדבר הזה.

צביקה כהן: באלעד יש 34 אלף תושבים, ואנחנו נגיע ל- 48 אלף תושבים, ושטח המרחב של אלעד הוא 2560 דונם.

צביקה כהן: זה כמו שכונה בטבריה שגדלתי בה.

צביקה כהן: בטבריה יש היום קצת פחות מ- 40 אלף תושבים, והיא מחזיקה סביבה 15 אלף דונם, והיא תמיד טוענת לקיפוח ולאכזבה כשמצדה האחד גליל תחתון עם 350 אלף דונם ומצדה האחר נמצא עמק הירדן עם עוד כמה עשרות אלפי דונמים.

צביקה כהן: סמוך לעיר אלעד נמצא חבל מודיעין שמחזיק 135 אלף דונם.

צביקה כהן: אין אפשרות לנהל מערכות ציבוריות באזורי מסחר, תיירות, עסקים, מבני ציבור, שטחי ציבור – כל מיני נושאים שאנחנו חיים בתוכם.

צביקה כהן: לכן אנחנו לא רלוונטיים, אין שום קשר למצב.

צביקה כהן: הייתי מדבר כמה מילים על נושא התכנון, אבל נשאיר את זה למקומות אחרים.

מאיר פרוש: מהי עתודת הקרקע אצלך?

צביקה כהן: משרד השיכון מבקש ממני להוציא היום אחרי שיווק כ- 500 היתרי בנייה ליחידות דיור, אני מסרב להוציא היתרים - -

מאיר פרוש: כמה יש לך עוד להקציב?

צביקה כהן: מאות בודדות.

צביקה כהן: אני מסרב להוציא היתרי בנייה כבר חודשים רבים לקבלנים שכבר זכו במכרזים מאחר שמשרדי הממשלה עדיין לא משלמים ולא מיישמים את מה שהם מחויבים לעיר שהקימו במו ידיהם.

צביקה כהן: תודה רבה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: ראש מועצת מודיעין עלית, בבקשה.

יעקב גוטרמן: אני רוצה להתחיל קודם כל במשרד הפנים; בשיטת תקצוב המענק שלו על-פי נוסחת גדיש יש כמה אבסורדים שקשורים במיוחד למגזר החרדי.

יעקב גוטרמן: המענק מחושב על-פי בסיס פוטנציאל הכנסות לנפש של 786 שקלים.

יעקב גוטרמן: אם בערים שלנו 60% מהתושבים הם ילדים איך מבקשים מאתנו פוטנציאל הכנסה של 780 שקל לתושב?

יעקב גוטרמן: אנחנו לא עומדים מאחורי דבריו של העניין הזה.

יעקב גוטרמן: מלכתחילה אם היום יש כבר נוסחאות של קנסות וכל חוזרי המנכ"ל שאומרים שיישוב שלא יעמוד בגבייה שקבע משרד הפנים תקנסו אותו.

יעקב גוטרמן: פוטנציאל ההכנסות הוא גבוה, ונוסחת המענק היא נמוכה.

יעקב גוטרמן: כלומר, אנחנו לוקים פעמיים: גם בכך שאנחנו לא מקבלים את המגיע לנו מנוסחת המענק מכיוון ש- 60% מהתושבים הם ילדים – וילד הוא בסיס הוצאה, לא בסיס הכנסה – וגם אנחנו לוקים בכך שמשרד הפנים יכה אותנו בקרוב בקיצוץ משום שלא עמדנו בפוטנציאל הגבייה.

יעקב גוטרמן: זה דבר שצריך לתקן אותו, מה גם שבגידול שלנו כיישובים מתפתחים מדברים על סדר גודל של 15%-20% ניהול שנתי ומעדכנים את התקציב פעם בשנה.

יעקב גוטרמן: הבעיה הזאת קיימת גם במשרד הרווחה.

יעקב גוטרמן: במשרד הרווחה אנחנו מקבלים תקצוב שנתיים אחורה.

יעקב גוטרמן: לא לוקחים את שיעור הגידול הטבעי שלנו.

יעקב גוטרמן: ייאמר לזכותו של סגן השר, הרב רביץ, שמיד עם כניסתו למשרד כינס את הצוות המקצועי שברשותו והנחה לתקן את העיוות, אבל נכון להיום, לקראת סוף 2005, לא תוקן העיוות הזה.

יעקב גוטרמן: אנחנו נותנים שירותי רווחה ביישוב במעמד סוציו-אקונומי 1 – אחוזי הרווחה גבוהים מאוד – ומצד שני אנחנו לא מתוקצבים בצורה נכונה ונאותה.

יעקב גוטרמן: מודיעין עלית הוא יישוב ייחודי בארץ שנבנה על קרקע פרטית.

יעקב גוטרמן: לעומת שאר ראשי הערים פה אנחנו לא מתוקצבים במשרד השיכון בשום נושא; לא עשו לנו את הפיתוח, ותקציב הפיתוח היחידי שהיה לנו היה במשרד הפנים, וכיום למשרד הפנים אין תקציב פיתוח ליישוב כמו שלנו.

יעקב גוטרמן: בפתיחת שנת הלימודים היו 80-90 כיתות; לפתוח את שנת הלימודים בלי עזרה של משרד השיכון ושל משרד החינוך זה בלתי אפשרי.

יעקב גוטרמן: יושבת פה הגברת לבנה אברמוביץ' ממשרד החינוך, שהיא השגריר הנאמן של הציבור החרדי במשרד החינוך, אבל גם אם היא רוצה לעזור, איך היא אפשר לעזור אם נותנים לנו קרוואנים, שהתקצוב שלהם הוא בסך הכול 70 אלף שקל, כאשר רק לתשתיות: חיבורי חשמל, מזגנים ומים.

יעקב גוטרמן: אם רוצים תשתית טובה זה מינימום 150 אלף שקל.

יעקב גוטרמן: מאיפה רוצים שרשות מקומית תוציא את הכסף הזה כדי לפתוח שנת לימודים עם 80-90 כיתות.

יעקב גוטרמן: בלתי אפשרי לנהל את היישוב, ולא רק שלא נותנים לנו את הכלים, עוד מפחיתים ונותנים כל מיני נוסחאות ושיטות חישוב לא מתאימות ליישוב בסדר גודל כמו שלנו.

יעקב גוטרמן: הבאנו ליישוב תעסוקה ל- 450 נשים, אבל עם המחירים הגבוהים של השכירות ובלי שטחי קרקע שהמדינה צריכה לתת כדי לפתח אזור תעסוקה ותעשייה, לא נוכל להתמודד עם העניין הזה בעתיד.

יעקב גוטרמן: איך רוצים שנגדיל את שיעור פוטנציאל ההכנסות אם לא נותנים לנו את הכלים?

דוד אזולאי: יש לכם עתודות קרקע?

יעקב גוטרמן: יש לנו עתודת קרקע ל- 250 אלף תושבים, אין לנו שום בעיה מהבחינה הזאת.

יעקב גוטרמן: הבעיה היא שיתנו לנו את הכלים כדי לפתח אותה.

דוד אזולאי: כולל אזורי תעשייה?

יעקב גוטרמן: אין אזורי תעסוקה.

יעקב גוטרמן: בתכנון לא לקחו את זה בחשבון, ואין אזורי תעסוקה ותעשייה.

יעקב גוטרמן: תכננו רק דירות למגורים, בנייה רוויה.

יעקב גוטרמן: בכל התכנון של היישוב שלנו בהתאם לתוכנית האב לא הביאו בחשבון את נושא התעסוקה, חשבו רק איפה אנשים יישנו, לא חשבו איך הם יאכלו.

דוד אזולאי: תודה רבה לרב גוטרמן.

דוד אזולאי: צבי צילקר, ראש עיריית אשדוד, אחד מראשי הערים הוותיקים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: העיר אשדוד היא עדיין לא עיר חרדית, אבל יש בה אוכלוסייה חרדית גדולה מאוד, ואני יודע על העזרה הרבה שלו ועל רצונו הטוב לעזור לאוכלוסייה הזאת.

דוד אזולאי: אבל במסגרת האפשרויות והתקציבים העומדים לרשותו.

דוד אזולאי: בבקשה.

צבי צילקר: אני מברך על הישיבה.

צבי צילקר: היה לי הכבוד לשבת אתמול יחד עם חבריי, ראשי הערים, בישיבה מאוד מעניינת במשרד השיכון, ונדמה לי שמשרד השיכון הבין שצריך לצאת לדרך, ומהר מאוד.

צבי צילקר: אני כבר הערתי אתמול שאינני מתכוון לקבל קבוצות חרדיות נוספות כי הרזרבה המועטת שישנה מיועדת לבני המקום שלהם צריך לדאוג.

צבי צילקר: ולא שיעבירו אליי משפחות נכבדות מאוד מבני ברק, ואת בני המקום אני אשלח לתוכנית בדרום במקום אחר.

צבי צילקר: הרזרבה איננה גדולה – כ- 600 יחידות, וקרוב ל- 1000 יחידות אפשר לבנות בקושי רב.

צבי צילקר: צריכה לצאת מפה החלטה שהנושא הזה יעבור דרך הות"ל.

צבי צילקר: התוכנית הזאת עוטפת את כל הוועדות, ולכן אפשר להוציא בתכנון טוב שכונות חדשות או ערים חדשות.

צבי צילקר: באר-שבע הסכימה לקבל על עצמה 5000 יחידות.

צבי צילקר: כמו שבונים מחלפים ושדות תעופה ומסילות ברזל, כאן אפשר לתכנן ערים טוב מאוד, אפשר לקצר את הזמן מהרבה מאוד שנים למעט מאוד שנים.

צבי צילקר: ההערה שלי לראש העיר בני-ברק הייתה לאן הולך הכסף.

צבי צילקר: אבל כדי שה- 15 מיליון שהופכים להיות נתון חובה בחינוך החרדי או באוכלוסייה החרדית, טרום חובה הוא הכרחי; אי אפשר להשאיר אמא עם 6-8 ילדים כשכל הילדים בבית.

צבי צילקר: הפתרון של מעונות היום וגני הילדים הטרום חובה הוא חובה, חובה, חובה.

צבי צילקר: ההערה הייתה רק לאן הולך הכסף.

יששכר פרנקנטל: אני דיברתי על הפער, לא דיברתי על הבסיס.

צבי צילקר: ועדת ברודט הייתה שיא הקיפוח לאוכלוסייה החרדית משום שאם בנו 1000 יחידות ברובע חילוני קיבלו, לדוגמה, 5 מוסדות; ואם בנו 1000 יחידות באוכלוסייה החרדית, גם צריך אותם 5 מוסדות כי הרי פה מדובר על כפל אוכלוסייה או פי שלושה אוכלוסייה.

צבי צילקר: הרי המוסדות צריכים לשרת נפשות.

צבי צילקר: אם במקום אחד יש 150 בתי-כנסת, פה צריכים להיות 350 כי זה בא במקום כל התחליפים האחרים שאנחנו נותנים לאוכלוסייה הכללית.

צבי צילקר: צריך לדאוג שאם ועדת ברודט תחזור תימצא דרך לפצות את האוכלוסייה החרדית על העוול שנעשה לה.

צבי צילקר: באשדוד אין הרבה קרוואנים.

צבי צילקר: בבתי-ספר יש רק 145 קרוואנים ידועים.

צבי צילקר: יש גם לא ידועים, אם נוסיף לזה שזה עוד כמה עשרות נגיע ל- 200 קרוואנים.

צבי צילקר: העיר במעמד סוציו-אקונומי 4- -

דוד אזולאי: כל ה- 200 קרוואנים- -

צבי צילקר: כל ה- 200 קרוואנים נמצאים בבתי הספר.

דוד אזולאי: לאוכלוסייה החרדית?

צבי צילקר: גם באוכלוסייה הכללית יש קרוואנים, לא מניתי אותם במניין הזה.

דוד אזולאי: אתה יכול להגיד לנו כמה ילדים מהחינוך הממלכתי לומדים בקרוואנים, וכמה בחינוך החרדי?

דוד אזולאי: אני מבקש נתון כללי, לא מדויק.

צבי צילקר: מדובר במאות בודדות באוכלוסייה החילונית, ובאוכלוסייה החרדית מדובר באלפים.

דוד אזולאי: תודה.

צבי צילקר: 145 כפול 25 כבר עובר את האלפים, ולקחתי כיתות קטנות, לא מלאות.

צבי צילקר: אחד הדברים שהנהגנו באוכלוסייה הדתית ולא החרדית הוא שבכל בבית ספר שבונים בונים גם כיתה אחת שהיא בית כנסת.

צבי צילקר: לא יכול להיות שבית-ספר באוכלוסייה החרדית לא יכלול בתוכו בית-כנסת.

צבי צילקר: תמ"א 35 צריך להעביר מיד, צריך לעשות הכול כדי שיעבור.

צבי צילקר: אני לא נגד המועצות האזוריות, אבל אם שמענו על מחסור בקרקעות מאות ובאלפי דונמים, ופה יש מועצה אזורית שיש לה 350 אלף דונם לא יקרה לה שום דבר אם יגרעו ממנה בהבנה, בהיגיון, בסדר, בשיתוף פעולה 25 אלף דונם.

צבי צילקר: חוץ מזה לא ייתכן שלא יהיו אזורי תעשייה.

צבי צילקר: אני יודע שהאוכלוסייה החרדית לא יוצאת לתעשייה – אבל מאפייה צריך במקום?

צבי צילקר: אנטנה צריך במקום?

צבי צילקר: מוסכים, טיפול ברכב, חנות לחומרי בניין וכדומה.

צבי צילקר: אחד הדברים שצריך לתקן – הייתי שותף לוועדה שהקצתה שטחים למבני ציבור.

צבי צילקר: ואז אמרתי שעומד לקום אצלנו רובע חרדי, ואני חושב שאנחנו לא בקיאים בהקמת רובעים כאלה.

צבי צילקר: אבל יש לנו דוגמאות של בני-ברק ושל שכונות בירושלים, אנחנו לא יודעים מהם הצרכים האמיתיים.

צבי צילקר: חשבנו שלא צריך שטחי ירק, אבל זה לא נכון כי אלפי ילדים יוצאים לטייל עם האמהות.

צבי צילקר: גייסנו את הנשים לטובת העניין הזה, והיום המלחמה היא על ירק לא פחות מאשר על מעונות היום וגני הילדים.

צבי צילקר: יש לי גם הצעה פרקטית פה לידידי ראש המועצה; באשדוד לקחנו שטח שהיה מיועד ל- 144 יחידות, ואנחנו מפנים אותו, כי האוכלוסייה הבינה שעוד 144 יחידות חרדיות מסכנות המון מוסדות ציבור.

צבי צילקר: לכן במקום 144 יחידות אפשר להכניס לשכונות החילוניות עוד קומה ב- 6-7 מבנים, ובא לציון גואל.

צבי צילקר: גם קנינו שטח של תחנת דלק שהייתה צמודה לשכונת המגורים.

צבי צילקר: הוצאנו אותה כדי שיהיה מתנ"ס.

צבי צילקר: כמובן, המתנ"ס הוא בקרוואנים, אתה זוכר הרב פרוש שחנכנו אותם רק בשבוע שעבר.

צבי צילקר: גם הרב גפני היה בטקס.

צבי צילקר: לא תמיד הקרוואנים הם מאיכות מעולה, המצב הוא לא טוב.

צבי צילקר: אני כבר לא מדבר על מיזוג, אלא על תנאים הרבה יותר בסיסיים: אין מקלטים, ולא תמיד התקנים תואמים את הנושא של כיבוי אש, ועלול להגיע רגע חמור מאוד.

צבי צילקר: אני רוצה לסכם.

צבי צילקר: אני מבקש מחבריי שלא תראו בזה מסדר של בכיינים שבאו לתנות את כל הצרות של עצמו.

צבי צילקר: לי אין בעיות, אני לא רוצה שום דבר.

צבי צילקר: אבל לא ייתכן שאלפי ילדים שגרים יחד באותה עיר ובאותה שכונה – אנחנו גרים יחד, זה לצד זה וזה עם זה – יחיו בתנאים האלה.

צבי צילקר: הם תלמידים טובים, והפשע מאוד נמוך בשכונות האלה, וחלק גם יוצאים לעבודה.

צבי צילקר: צריך למצוא לזה פתרון.

צבי צילקר: הפתרון הוא לא רק בידי משרד החינוך, יש גם משרד אוצר, יש ממשלה אחראית- -

דוד אזולאי: בזה אני לא כל-כך מסכים אתך.

צבי צילקר: - - אי אפשר להאשים רק בן אדם אחד; למה משרד הפנים לא מאשר תוכניות?

צבי צילקר: למה משרד הרווחה לא מתקצב?

צבי צילקר: המדינה צריכה להחליט בתקופה קצובה על סדרי עדיפויות.

צבי צילקר: אני רוצה לסיים ולומר שאם יוחלט על הות"ל ועל שינוי כל התכנון של שטחים ומוסדות ציבור אני אדע להסתפק ב- 200 אלף תושבים, אבל במקום עוד 50 אלף יהיה שטח לתעסוקה ולמוסדות ציבור והכול, ואז האמינו לי, חיי אותם 200 אלף תושבים יהיו הרבה יותר טובים.

יעקב גוטרמן: הבעיה היא שזאת לא קרקע של המדינה, זאת קרקע פרטית.

צבי צילקר: בקרקע פרטית תעשה אותו דבר.

צבי צילקר: אני לא מנהל ערים אחרות, לי יש הצרות שלי.

יחזקאל לביא: צבי, אין לו אותם תקציבים בשביל אותו דבר כמו שאתה עשית.

יחזקאל לביא: אין לו הכנסות כמו לך.

צבי צילקר: קטונתי.

צבי צילקר: אמרתי גם למשרד השיכון שאני מוכן לסייע בכל נושא שאני יכול לקדם מתוך הניסיון שיש לנו.

צבי צילקר: אנחנו העיר השלישית בגודלה אחרי בני-ברק וירושלים מבחינת האוכלוסייה החרדית.

צבי צילקר: טוב לנו עם האוכלוסייה החרדית, אין לנו בעיות.

צבי צילקר: הבעיות שלנו הן אותן הבעיות שנוגעות למגזרים האחרים.

צבי צילקר: כשאני מגיע לבית ספר חרדי ורואה מה נעשה שם אני לא גאה בכך, אני חייב לומר.

צבי צילקר: ישנה אפליה שבדרך כלל מפילים אותה על ראש העיר, אבל ראש העיר הוא לא האשם היחידי, יש לו שותפים, קרי ממשלת ישראל.

צבי צילקר: בידכם – בלחץ גדול – לתקן את המצב.

דוד אזולאי: תודה רבה לראש עיריית אשדוד.

דוד אזולאי: חבר מועצת העיר בית שמש, הרב אבוטבול, בבקשה.

מאיר פרוש: שימש הרבה שנים ממלא מקום ראש העיר.

30749: ראשית, אני רוצה להודות ליוזמי הדיון.

30749: זה דבר מבורך שצופים מראש את כל הבעיות שאמורות להיות, ולדעתי, לאחר פתרונות אפשר להגיע לסידור מלא לכל הדברים.

30749: אני מודה לכולם, בראשם לרב פרוש ולדוד אזולאי.

30749: כולם מכירים את המשל המופלא על אותו עגלון שרצה ללמוד הלכות עגלונות מזקן העגלונים בעיירה.

30749: הלה סירב ללמד אותו, והתחמק.

30749: אמר לו זקן העגלונים שישאל אותו שאלה אחת; אם יידע אותה הוא ימשיך, אם לא הוא יעזוב אותו: מה אתה עושה כשהעגלה שוקעת ביער מושלג?

30749: העגלון המתלמד התחיל להגיד כל מיני אפשרויות, ובאף אחת מהן לא צדק.

30749: אחרי שכבר שילח אותו אמר לו שהוא מוכן, אבל ביקש לדעת מה עושה עגלון טוב.

30749: אמר לו: עגלון טוב לא נכנס לבוץ ולא יוצא לדרך בגשם ובשלגים.

30749: להבדיל מחברי הוועדה, כאנשים מנהיגים שיודעים בדיוק מה זה להנהיג ציבור, צריך לצפות מה אמור להיות, את תחזית מזג האוויר הציבורית בארץ.

30749: אם מחקר של ועדת הכנסת מעלה שבעזרת השם אמורים להיות בארץ למעלה ממיליון חרדים בתקופה הקרובה, אז חכם מאוד מה שעושים כאן ודנים בדברים הללו.

30749: בניגוד לכל שאר הערים החרדיות שראשיהן נמצאים פה בבית שמש האפיון הוא קצת שונה; העיר בית שמש הייתה תמיד מאוד מסורתית ושיעור החילונים מאוד קטן שם.

30749: לעומת זאת הציבור החרדי מגיע בהמוניו לגור בעיר בית שמש.

30749: כשאני אומר "הציבור החרדי", אני מתכוון לכל סוגי הציבור, גם לציבור החרדי הספרדי, החרדי ליטאי, החסידי, כלל חסידי, וגם אלה שאינם מעונינים בשירותים של העיר – נטורי קרתא, העדה החרדית – וגם נהנים לגור בעיר הזאת.

30749: יש מספר סיבות לנושא הזה, אני לא אדבר על כולן; אבל אחת הסיבות היא שזאת עיר שאינה שנויה בשום מחלוקת אידיאולוגיות שגדולי ישראל אמרו לגבי ערים מסוימות, או בגלל נוחות מיקומה בין ירושלים לבין בני-ברק, המחיר הארטרקטיבי של הדירות.

30749: כל אלה מביאים אותנו לכך שציבור רב מגיע לגור בעיר בית שמש.

30749: אבל יש לנו בעיות.

30749: יש גם דברים אחרים שצריך לתת עליהם את הדעת.

30749: חלק מקודמיי ודאי הזכירו דברים שאני אומר, אז אומר בקצרה: על נושא הרווחה צריך לתת את הדעת; גם על נושא של הקצאת מעונות לציבור החרדי בבית-שמש.

30749: אין לנו הדבר הזה.

30749: דורשים מאתנו שאמהות ייצאו לעבוד, אבל בשביל זה צריך בשביל מעונות יום; בוועדת ההשמה המקומית חסרים הרבה תקנים לתלמידים או תלמידות שחייבים ללמוד בפנימייה.

30749: הדברים נעצרים בדרך.

30749: פעם אמרתי בדרך ההלצה שהאישה החרדית פטורה מלצום כי או שהיא הרה או שהיא יולדת, ואם לא זה ולא זה היא בטח חולה.

30749: כל שנה מתרבים, ברוך השם, הילדים וחייבים גם בית החלמה במקום.

30749: מאוד חשוב יהיה אם יחשבו גם על הנקודה הזאת.

30749: אם חושבים על בית חולים אזורי מחוץ לירושלים, שישרת את בית שמש והאזור שיהיו בו כ- 120 אלף תושבים, כדאי לתת את הדעת כי זה ישרת כ- 60 מושבים, כולל בית"ר עלית שישמחו לבית רפואה באזור.

30749: אני רוצה להזכיר שחסרים הרבה מאוד עובדים סוציאליים לשכונות החרדיות, אין לנו במחלקת הרווחה.

30749: המתנ"סים כמעט לא מותאמים לציבור התורני החרדי,כך שמקבלים מפתחות פנימיים בלי לקבל מפתחות חיצוניים, חסרות המון תוכניות שמתאימות לציבור החרדי.

30749: מבחינת מבנים של בתי-כנסת, ישיבות קטנות וישיבות גדולות, מקוואות ושכונות חדשות שהוקמו, דיור להשכרה שעבדו עליו הרבה שנים בשכונת יפה-נוף, רמת בית שמש א' ו-ב' – אני חייב לציין שדוח ברודט מתאים אולי ליישובים חילוניים לגמרי, אבל לא לבית שמש וצריך להוסיף על זה עוד הרבה מקדמים.

30749: נושא התעסוקה מאוד חשוב, ואם חושבים על אזורי תעסוקה אנחנו רוצים שיחשבו גם על העיר בית שמש.

30749: אלפי נשים רוצות לצאת לעבוד, אבל אין מקומות עבודה ולנסוע לירושלים ולחזור זאת כבר עבודה בפני עצמה.

30749: חשוב לנו שתהיה עבודה גם לגברים שרוצים לעבוד בעבודות קודש, כמו מפעלי תפילין או מקומות שחיטה.

30749: בחינוך צר לי לומר שפרט למבני חינוך שקצת התקדמנו בו בזכות הנציגות הארצית של חברי הכנסת מכל הסיעות – ש"ס, יהדות התורה ודגל התורה – נעשה עוול מאוד גדול לציבור אצלנו, גם ראש העיר פעל בנושא.

30749: אבל חסרים עשרות רבות של בתי ספר, תיכון לבנות, חסרות כיתות לימוד שמתאימים לחינוך המיוחד של הציבור החרדי.

30749: אפילו דברים אלמנטריים, כמו: מים, חשמל – הציבור החרדי לא מקבל מהרשות המקומית.

30749: אתמול, לצערנו, ניתקו שני בתי-ספר ממים וניתקו גם חשמל.

30749: לא מבינים שזה דברים בסיסיים.

30749: פרט לכיתות לימוד, מבנים תקניים וכיתות לימוד, אני רוצה לציין את הנתון הבא:

30749: הציבור החרדי מנה בבית שמש עד לפני שנתיים כ- 35% מכלל הציבור, ולא החשבתי בזה את הקנאים ואת העדה החרדית ועוד סיעה מקומית שיצאה בנפרד.

30749: מדובר בכ- 25 אלף תושבים שקיימים היום בבית שמש.

30749: לצערי, הם לא מקבלים את מנת חלקם.

30749: לפי הצפי, מדובר בעוד כ- 2500-2900 יחידות דיור, ואמורים להיות עוד כ- 40 אלף תושבים חרדיים בעיר בית שמש.

30749: לצערי, כל הפניות שלנו גם בנושאים פוליטיים כדי שיכירו בגידול נענים בשלילה.

30749: נקווה שבעזרת השם תיתנו את הדעת לנושא.

צבי צילקר: אני מקווה שאנחנו לא טועים בכך שאנחנו מתנים פה את הצרות שלנו עם התוכנית העתידית לעשרות אלפי יחידות.

דוד אזולאי: אתה תשמע את סיכום הדיון שלי, ותבין לאן אני רוצה להבין את העסק הזה.

דוד אזולאי: נמצא אתנו פרופ' סרג'יו דלה פרגולה שהוא נציג האוניברסיטה העברית בירושלים והמכון לתכנון מדיניות העם היהודי.

דוד אזולאי: הוא מכיר את הנושא הזה מבחינה מקצועית, ואנחנו נאפשר לו להציג את הדברים לפני שנעבור לנציגי הממשלה שיציגו את הדברים שלהם.

דוד אזולאי: נציג מנהל מקרקעי ישראל הגיע בינתיים?

רפי אלמליח: כן.

מאיר פרוש: כשאני פניתי למנהל מקרקעי ישראל אמרו לי שלא חשבו על עיר חרדית, אבל ינסו לתקן את זה.

דוד אזולאי: לא חשבו שיש חרדים במדינה?

מאיר פרוש: לא חשבו על זה כמאפיין נפרד.

מאיר פרוש: צריך לחשוב על זה כי העובדות הן כאלה היום.

משה גפני: מנכ"ל המנהל נמצא בוועדה לביקורת המדינה, אפשר להזמין אותו.

סרג’יו דלה פרגולה: היושב ראש, מר פרוש, מוריי ורבותיי.

סרג’יו דלה פרגולה: שלא כמו רוב הנוכחים אינני נושא בשום תפקיד של אחריות ניהולית.

סרג’יו דלה פרגולה: אני אעיר מספר הערות מסגרת לאור כמה מחקרים שנעשים בשנים האחרונות.

סרג’יו דלה פרגולה: אני רוצה קודם לגשת לשאלה מעניינת מיהו חרדי; היות שאנחנו לא יודעים בדיוק מיהו יהודי, לשאלה הזאת קושי רב יותר.

סרג’יו דלה פרגולה: בספרות המחקרית יש שתי דרכים להגיע לאומדנים כאלה ואחרים של הציבור.

סרג’יו דלה פרגולה: האחת היא ההגדרה עצמית.

סרג’יו דלה פרגולה: בסקר החברתי של הלמ"ס שפורסם בימים האחרונים נאמר שבין המשיבים כ- 8% מן הציבור היהודי הגדירו עצמם חרדים פלוס כ- 9% כדתיים ו- 12% מסורתיים-דתיים.

סרג’יו דלה פרגולה: במספרים זה נותן כ- 420 אלף תושבים.

סרג’יו דלה פרגולה: אבל היות שהמשיבים הם רק מבוגרים צריך לתת תוספת נאותה גם לנוער ולילדים שהם כמובן בקנה מידה גדול יותר.

סרג’יו דלה פרגולה: אומדן אחר שהלמ"ס הכין בנפרד ומסת

סרג’יו דלה פרגולה: מך על שיטה שנייה חשובה – שיעור ההצבעה למפלגות כאלה ואחרות באזורי קלפי במדינת ישראל – הם מגיעים ל- 565 אלף, לדעתי.

סרג’יו דלה פרגולה: לכן זה אומר שזה פחות או יותר 11% מהאוכלוסייה היהודית במדינת ישראל.

סרג’יו דלה פרגולה: זה ניסיון, אין תשובה מוחלטת.

סרג’יו דלה פרגולה: ברור שהציבור הזה מפוזר באופן ייחודי בארץ, וברור גם שהוא גדל בקצב גדול הרבה יותר מהממוצע של האוכלוסייה היהודית.

סרג’יו דלה פרגולה: בשנים האחרונות אני עבדתי בעיקר על מחקרים בירושלים.

סרג’יו דלה פרגולה: בירושלים הציבור החרדי מלמד אותנו על מגמות ישימות גם במקומות אחרים; הגעתי למסקנה ששיעור הגידול השנתי בירושלים בשכונות הרלוונטיות בשנים האחרונות – וגם הצפי – הוא של 3.8%.

סרג’יו דלה פרגולה: זה שיעור גידול משמעותי בהתחשב בכך שהאוכלוסייה היא סגורה, אין נכנס ואין יוצא, וגם רמת הפריון לא משתנה.

סרג’יו דלה פרגולה: בקצב כזה האוכלוסייה מכפילה עצמה תוך 18 שנים.

סרג’יו דלה פרגולה: כלומר, בשנת 2020 הנתון של כמיליון תושבים שיש להם זיקה כזאת הוא אומדן סביר, בעיניי, ומתוך התחזית הכללית של האוכלוסייה היהודית זה יהיה כ- 17% מכלל הציבור היהודי.

סרג’יו דלה פרגולה: ברור שהראייה של הצרכים צריכה להביא בחשבון תהליכים ששמענו עליהם היום; חלק הגידול הוא גידול מקומי, ולכן הוא מבקש שירותים והקצאת משאבים במקום.

סרג’יו דלה פרגולה: אבל בשנים האחרונות גם ראינו תנועות הגירה תוך-ארציות מאוד משמעותיות תוך כדי יצירת יישובים חדשים, ושמענו דיווחים על-כך.

סרג’יו דלה פרגולה: ירושלים היא ספק גדול של אותן תנועות הגירה.

סרג’יו דלה פרגולה: אני עשיתי חישוב שאילו אוכלוסייה בשכונות המתאימות בירושלים הייתה נשארת במקום מ- 2000 ועד 2020 היה נוצר גידול של 154 אלף תושבים.

סרג’יו דלה פרגולה: אלא שמכיוון שיש תנועות הגירה גדולות רוב הגידול הזה יוצא מירושלים, ואילו היו ממשיכות המגמות כפי שהיו סביב שנת 2000 היינו מצפים למאזן הגירה שלילי מירושלים החוצה של כ- 84 אלף – שזה כמעט מחצית מכל הגידול הצפוי – נוסף ל- 13 אלף ילדים שהם הילדים של המהגרים הפנימיים שעוברים לבית"ר עלית ולבית שמש וליישובים אחרים שאינם רחוקים מירושלים, במרחק של כ- 30-40 קילומטר.

סרג’יו דלה פרגולה: לעומת כל מיני הערכות שלפעמים מופיעות בתקשורת, התהליכים שאני מתאר הם תהליכים תקניים שמאפיינים כל אזור מטרופולין גדול.

סרג’יו דלה פרגולה: כלומר הפרבריזציה והיציאה ליישובים מרוחקים מן המרכז, אבל נמצאים בזיקה של תחבורה של כמה עשרות דקות, כל זה איננו יוצא דופן.

סרג’יו דלה פרגולה: כל פעם שיש לי הזדמנות לומר אני אומר שצריך להתייחס לציבור הזה בדיוק כמו לכל ציבור אחר משום שהתהליכים הם תהליכים "נורמליים", מחפשים שיפור בדיור ובמחירים זולים יותר ונגישים יותר ויציאה מאזורים צפופים לאזורים מודרניים וטובים יותר.

סרג’יו דלה פרגולה: נתתי מספר אינדיקציות על הצרכים הצפויים.

סרג’יו דלה פרגולה: דבר חשוב הוא הרכב הגילים והצרכים השונים שהוא יוצר בתשתיות, ולרבות בתשתיות החינוכיות.

סרג’יו דלה פרגולה: בתחזיות שעשינו בירושלים, אם נביא בחשבון שבתהליך הבסיסי של התחזית ציבור שחי באזורים בעלי שיעור הצבעה גבוה מאוד למפלגות הרלוונטיות היה בערך קצת יותר מ- 30% מהציבור הדתי, זה יוצר נתון שיש בגיל 0-4 44% מכל הילדים, ובתחזית ל- 2020 זה ייתן 47% מכלל הילדים בגיל הרך, ו- 45% מהילדים בגיל 5-9 ועוד 43% מכל הילדים בגיל 10-14.

סרג’יו דלה פרגולה: זה אומר שהמערכות של חינוך חובה ושל השכלה בגיל הצעיר חייבות לקלוט ציבור גדול יותר.

סרג’יו דלה פרגולה: יחד עם זאת אני מציין שאין שינויים דרמטיים.

סרג’יו דלה פרגולה: דבר נוסף שאומרים הרבה פעמים בתקשורת הוא שהתהליכים הדמוגרפיים בתוך ירושלים משנים באופן דרמטי את ההרכב בין קבוצות תרבותיות חברתיות של יהודים.

סרג’יו דלה פרגולה: זה לא קורה באופן כל-כך משמעותי, בעיקר מפני שהיצירה של יישובים חדשים באינטרליין של ירושלים היא הגורם המשמעותי והמעניין ביותר שראינו.

סרג’יו דלה פרגולה: מבחינת הפרופיל החברתי, אין ספק שמדובר על קבוצה בעלת רמת השכלה גבוהה מאוד.

סרג’יו דלה פרגולה: הנטייה ללימודים גבוהים בתחום היא בהחלט נפוצה מאוד.

סרג’יו דלה פרגולה: לכן הפוטנציאל למימוש הוא אדיר.

סרג’יו דלה פרגולה: יחד עם זאת צריך גם להודות ששיעור ההשתתפות בכוח העבודה הוא נמוך.

סרג’יו דלה פרגולה: אני חוזר ומצטט נתונים של הלמ"ס: בקרב הגברים שיעור ההשתתפות בכוח העבודה הוא 40% לעומת 65% בממוצע ארצי, כלומר יש פער של מינוס 25%.

סרג’יו דלה פרגולה: בקרב הנשים הפער דווקא יותר קטן; שיעור הנשים העובדות הוא 42% לעומת 56% בכלל הציבור היהודי, וזה פער של 14% בלבד.

סרג’יו דלה פרגולה: אם כן, הנשים יותר משולבות במעגל העבודה.

סרג’יו דלה פרגולה: אין ספק שתחזית של גידול האוכלוסייה הוא דבר טבעי, ולכן יספקו לזה מענה.

סרג’יו דלה פרגולה: אבל היה גם רצוי שמלבד ההתערבויות של המערכות הציבוריות הארציות והמוניציפליות יינתנו למגזרים המתאימים – מלבד קרקע, דיור וחינוך – כלים להכשרה ומשאבים לתמיכה כלכלית שגם תוכל לצמוח מבפנים יותר ממה שהיה עד עכשיו.

סרג’יו דלה פרגולה: זה אחד המפתחות לסבסוד של הקבוצה, ואין לי ספק שהדיון הזה קיים היום, וישנן יוזמות ואפילו באופן מוחשי כניסה של צעירים למקצועות עם פוטנציאל כמו בתחומים של תוכנה ודברים דומים.

סרג’יו דלה פרגולה: אלה פחות או יותר הממדים הכמותיים של הנושא.

סרג’יו דלה פרגולה: בדמוגרפיה מגמות לא משתנות בטווח הקצר.

סרג’יו דלה פרגולה: צריך לקחת בחשבון את המומנטום.

סרג’יו דלה פרגולה: כלומר, כמו רכבת שממשיכה לנסוע מספר קילומטרים לאחר שעוצרים אותה, גם אוכלוסייה צעירה שתמשיך להקים משפחות – ואין ספק שהנטייה לנישואים בגיל צעיר עדיין קיימת בציבור הזה יותר מאשר בממוצע – מבטיחה גידול משמעותי, אפילו אם תהיה ירידה ברמת הפריון.

סרג’יו דלה פרגולה: היום רמת הפריון עומדת על כ- 6.5 ילדים, תלוי בהגדרה המדויקת.

סרג’יו דלה פרגולה: לכן התרחיש הדמוגרפי מובטח.

סרג’יו דלה פרגולה: יש גידול, דיברתי על הכפלה תוך 20 שנה, ולכן אלה הם היעדים שהמגזר הציבורי חייב לתת להם מענה.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

משה גפני: אני מודה ליוזם הדיון חברי הרב פרוש וליושב ראש הוועדה, הרב אזולאי.

משה גפני: צודק מר פרגולה בשאלה שהוא שאל מכיוון שאין לאף אחד תשובה מיהו חרדי.

משה גפני: לפני 30-40 שנה ידעו מיהו חרדי, אבל היום יש מעגלים שונים בציבור החרדי, ואף אחד לא יודע איפה זה נעצר, ומי מוגדר ככזה.

משה גפני: זה נכון, וזה חלק מהבעיה גם מבחינת מוסדות החינוך, אבל אולי טוב שלא תהיה הגדרה מדויקת.

משה גפני: קודם כל אני רוצה להרגיע את החילוניים שבינינו, הצטייר לי הרושם שהחרדים הולכים להשתלט על המדינה בשנה הבאה.

משה גפני: אני מציע להירגע, הציבור החרדי הוא מיעוט – אמנם לא מבוטל ומיעוט מרכזי, אבל הוא מיעוט, וממשאבי המדינה הוא מקבל הרבה פחות ממה שמגיע לו.

דוד אזולאי: אני לא רואה שצריך להרגיע פה מישהו, כולם פה רגועים.

משה גפני: אתה תראה מה שיהיה בטלוויזיה היום בערב.

משה גפני: הלוואי שהיינו שווי זכויות לפני שאנחנו מדברים על כך שמגיעם כל-כך הרבה חרדים.

משה גפני: זה לא המצב.

משה גפני: המצב הוא שאנחנו חיים יחד, אבל המנהיגות הרבה פעמים מלבה אש מיותרת.

משה גפני: אני שמח שהדיון הזה מתקיים.

משה גפני: אני לא סבור שהרשויות המקומיות החרדיות, וכאלה שציבור גדול חי בתוכן מקופחות באופן יחסי לעומת אחרות – אני לא חושב.

משה גפני: הרשויות האלה סובלות מכיוון שאנחנו לא מצליחים למנוע את הקיפוח בממשלה.

משה גפני: זאת אומרת, כאשר יש קיצוץ בהחלטת ממשלה בגני הילדים החרדיים, שאין לו שום היגיון מלבד גזענות לשמה, כיוון שאין שם תוכנית ליב"ה, וכלום.

משה גפני: הגננת הזאת תקבל 15% פחות משום שהיא חרדית, זאת החלטה של שרת החינוך.

משה גפני: וכשזה יורד לשטח לרשויות המקומיות, לעיריות שיש בהן ציבור חרדי, פתאום נהיה להם חור בתקציב.

משה גפני: זה לא משום שמשרד הפנים מקפח אותם, אלא משום שאנחנו קיפחנו אותם.

משה גפני: אז צריך לעשות הסכם קואליציוני ואחר כך אנחנו מתהדרים בעיתונות החרדית בכך שהשגנו את הכסף הזה, הטלוויזיה חוגגת כי החרדים קיבלו הרבה כסף.

משה גפני: אבל בעצם מתברר שהחזרנו את הדבר המאוד פשוט לילד בן 5 שצריך לקבל – 15% פחות.

משה גפני: זאת החלטת שרת החינוך שמודיעה את זה מעל במת הכנסת ומבצעת.

משה גפני: כאשר אני בא לתקן את זה, אז אומרים כמובן שהחרדים השתלטו על המדינה.

משה גפני: רק כהערת אגב: ועדת הכספים העבירה היום העברות תקציביות של כ- מיליארד שקל.

משה גפני: נכנסו כל צוותי הטלוויזיה, וזה נראה כאילו מדינת ישראל יוצאת למלחמה.

משה גפני: אפילו הזמינו גם את הטלוויזיה היפנית להסריט את זה.

משה גפני: הייתה העברה של 30 מיליון שקל למוסדות התורה, לאחר שהתקציב שלהם ב- 2002 היה 1.32 מיליארד, והוא ירד ל- 350 מיליון.

משה גפני: אז על העברה של מפלגת שינוי לאגודת השח-מט הטלוויזיה לא באה, אבל את ההעברה של 30 מיליון שקל מתוך מאות המיליונים שעברו היום – זה משהו אחר.

משה גפני: אני לא מציע לראות טלוויזיה, אבל כשתראו טלוויזיה בערב, אתם תבינו שהחרדים השתלטו על המדינה, תדעו גם את הרקע.

משה גפני: אני מעריך שראשי הרשויות אמרו שהרשויות אינן מקופחות בתקציביהן, הם שווים לכולם.

משה גפני: השוויון הזה הוא אשליה.

משה גפני: לדוגמה, יושב פה ראש עיריית בית"ר עלית; החליטה ממשלת ישראל לעשות מפעל הזנה ביישובים שבהם המצב הסוציו-אקונומי הוא נמוך.

משה גפני: מה הרציונל?

משה גפני: למה לא בהרצליה?

משה גפני: עשו חשבון החליטה שהיות שאין תקציב גדול לעניין הזה – הרי צריך לתת 3.4 מיליארד שקל מהביטוח הלאומי לעשירים – נותנים הזנה כדי שילדים לא יהיו רעבים בבית-הספר.

משה גפני: ההחלטה הייתה לתת את זה ביישוב כמו בית"ר עלית שנמצא במצב סוציו-אקונומי נמוך.

משה גפני: אבל ממשלת ישראל החליטה שלא נותנים הזנה בבתי-הספר החרדיים.

משה גפני: אני לא יודע איפה היא החליטה את זה כי ראש הממשלה אמר לי שגם הציבור החרדי בפנים, אבל כשצריך היה להשיב פה בשם ראש הממשלה אמרו אחרת.

משה גפני: אז אני לא יודע אם השר שהשיב הוא שקרן או ראש הממשלה שקרן, אבל מישהו שיקר.

משה גפני: לפי נתוני המ.מ.מ.

משה גפני: בממלכתי דתי בבית"ר עלית יש 404 תלמידים, הממלכתי זה 60 תלמידים- -

30672: זה כנראה מעיר אחרת, אין לי בית ספר ממלכתי.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: אנחנו מקבלים את מה שמרכז המידע מכין, אני מקבל את הנתון כמו שהוא, הרי לא הולכים לעשות עם זה שום דבר.

משה גפני: קבלת התמונה היא נכונה; כמובן, נותנים לממלכתי ולממלכתי-דתי, אבל החרדיים מחוץ לעניין.

משה גפני: הם לא מקבלים הזנה.

משה גפני: כל היישוב מקבל הזנה בבית"ר עלית בגלל מצבו הסוציו-אקונומי הנמוך, אבל רק החרדים בחוץ.

משה גפני: אבל זה בעצם כל החינוך בבית"ר עלית.

משה גפני: הממשלה החליטה שיש הזנה בבית"ר עלית, אבל לחרדים לא נותנים.

משה גפני: משל למה הדבר דומה?

משה גפני: שבבקה אל-גרבייה מחליטים שיש הזנה, אבל רק ליהודים.

משה גפני: לא יכולה להיות החלטה כזאת.

משה גפני: אני אמרתי פעם במליאת הכנסת שאני מתנצל בפני הציבור הערבי שיש חרדים בארץ, אחרת לא היו פוגעים בקצבאות הילדים כי לא היו פוגעים בערבים.

משה גפני: זה אבסורד שאין שני לו ללכת ולהגיד שיש הזנה בבית"ר עלית, זאת דוגמה שאנחנו רואים אותה יום-יום.

משה גפני: מה הייתי עושה במקום ראש עיריית בית"ר עלית?

משה גפני: הרי לא הייתי משאיר את הילדים רעבים וגם הוא לא, אז הוא הולך לגייס כספים כדי לתת את ההזנה כי הוא לא יכול להגיד שבבית"ר עלית יש הזנה, אבל הילדים לא מקבלים את האוכל.

משה גפני: הוא יגייס כסף, וגם יגרד מהתקציב שלו.

משה גפני: הוא מקבל ממשרד הפנים וממשרדי הממשלה שווה כמו עיריית הרצליה, ולפי מצבו הסוציו-אקונומי, אבל הוא צריך כסף להזנה, מה שעירייה אחרת לא צריכה.

משה גפני: זה אחרי החלטת ממשלה שהוא בהזנה.

משה גפני: בניגוד להרצליה הגידול הטבעי הוא הרבה יותר גדול מאשר במקום אחר.

משה גפני: הוא צריך למצוא פתרון כדי לפתוח את מערכת החינוך אחרת לא יבחרו בו בבחירות הבאות.

משה גפני: אתה תבוא לעזור לו בבחירות הבאות?

צבי צילקר: בגלל החיוב האישי הוא לא רוצה לרוץ שוב.

משה גפני: אל תהיה בטוח.

משה גפני: כל ראש עיר צריך למצוא פתרון.

משה גפני: הרי משרד החינוך נתן להם מה שמגיע, אבל מה לעשות שלילדים אין ב- 1 בספטמבר כיתות?

משה גפני: הוא צריך להיכנס לחובות: להביא מבנים יבילים, לשלם כסף, לעשות פיתוח.

משה גפני: הוא לא ישאיר את הילדים בחוץ, בשביל זה הוא ראש עיר, אחרת הוא יכול להיות סתם פקיד, לא נבחר.

משה גפני: אז שום הוא בגירעון.

משה גפני: אז מצבו הסוציו-אקונומי נמוך, אזורי תעשייה אין לו, הרצליה הוא לא, היטלי השבחה אין לו.

משה גפני: הרשויות החרדיות לא מקופחות.

משה גפני: אם שר הפנים אופיר פינס ושר השיכון יצחק הרצוג ושרת החינוך היו פה הם היו מציגים נתונים אמיתיים – הרשויות החרדיות לא מקופחות.

משה גפני: התוצאה היא פשיטת רגל מוחלטת בגלל החלטות שלנו, אנחנו חברי הכנסת אשמים בזה, לא ראשי הרשויות שהם אנשים מוכשרים.

משה גפני: אני מביא את הבעיות לציבור החרדי מכיוון שאני לא מצליח להתמודד עם האפליה הנוראה הזאת על כל צעד ושעל ובכל תחום שבא לביטוי מיד ברשויות החרדיות.

משה גפני: לפי נתוני מרכז המידע מתכוונים לבנות באלעד 177 יחידות דיור, ולאלעד אין עתודות קרקע.

משה גפני: למועצה האזורית מסביב לאלעד יש 350 אלף דונם.

משה גפני: נוסעים שם ורואים את המרחבים ונושמים אוויר צח.

משה גפני: אגב, אמר לי מנכ"ל משרד התקשורת שהוא היה באלעד וזאת עיר יפהפייה, וזה נכון, אבל היא לא יכולה לגדול.

צביקה כהן: היא לא יכולה לספק שירותים לתושבים שלה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני סבור שהדיון הזה מאוד חשוב.

משה גפני: צריך להעלות את דרג הדיונים בעניין הזה ולדבר על הבעיות האמיתיות.

צביקה כהן: אי אפשר לפתור בעיה של מדינת ישראל אם מתוך 400 כיתות יפתרו צורך לעיר אחת.

צביקה כהן: זה לא שם, הבעיה היא לא משרד החינוך, הבעיה היא פה.

משה גפני: ראשי הרשויות הם אנשים מאוד מוכשרים וטובים.

משה גפני: אני נכשלתי בכך שהממשלה מקפחת אותם ועוד מסוגלת להגיד שהיא נותנת להם שוויון מלא.

דוד אזולאי: יש לך הזדמנות לתקן עכשיו, אתם בקואליציה.

דוד אזולאי: אני מודה לרב גפני.

דוד אזולאי: יוזם הדיון, חבר הכנסת הרב פרוש נאלץ לעזוב אותנו, נולד לו נכד ואנחנו מאחלים לו מזל-טוב.

דוד אזולאי: אנחנו נמשיך את הדיון ונבקש ממשרדי הממשלה השונים להציג את ההיערכות לקראת 5 השנים הבאות – אם יש בכלל תוכניות כאלה אצלכם במשרד או שאתם עובדים בשליפות מהמותן.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע קודם כל את נציג מנהל מקרקעי ישראל.

רפי אלמליח: אני סגן מנהל אגף התכנון במנהל.

רפי אלמליח: המנהל פעל ופועל להקמת יישובים ולמתן פתרונות דיור למגזר החרדי יחד עם משרד השיכון: ראה רמת בית שמש, בית"ר עלית, אלעד ועוד פרויקטים רבים להרחבות מגורים.

רפי אלמליח: בשנה האחרונה פנה אלינו הרב פרוש בבקשה לאיתור עיר חדשה בין ירושלים לבני-ברק.

רפי אלמליח: היום כמעט בלתי אפשרי להביא אישור לעיר חדשה או ליישוב חדש באזור הזה.

רפי אלמליח: בדקנו כל מיני אפשרויות להרחיב; בקריית מלאכי יש כל מיני תוכניות שנמצאות בתהליכי תכנון ומאושרות שיכולות לתת מענה מידי ואפשרות להרחבת יישובים קיימים בעתיד.

יחזקאל לביא: בדקתם את המצב הסוציו-אקונומי שלהם?

רפי אלמליח: אנחנו לא מדברים על דיור ברמה שלא תהיה שווה לכל נפש גם במגזר החרדי.

רפי אלמליח: בדקנו גם נושא של פינוי מחנות צה"ל באזור המרכז, כמו מחנה אברהם ליד היישוב לוזית שהוא אזור מפותח כבר היום, ויכול להיות שאפשר יהיה להעביר אזור מופעל ליישוב חדש שיתחבר ליישובים באזור הזה.

רפי אלמליח: אופציה נוספת הן תוכנית מאושרת באחיסמך באזור לוד- -

דוד אזולאי: אני שומע ממך פתרונות זמניים, מעכשיו לעכשיו.

דוד אזולאי: אני רציתי לדעת אם יש לכם במנהל תוכניות לטווח ארוך, ואם אין לך התשובות אתה יכול להגיד.

דוד אזולאי: שמעת כאן דברים קשים מאוד מראשי הרשויות; האם יש לכם פתרונות לבעיות שעלו כאן?

דוד אזולאי: שמעת את בית"ר עלית את מודיעין עלית, את אלעד – זה מה שאני מבקש לדעת.

רפי אלמליח: פתרונות לטווח הארוך מתחילים בסקר.

רפי אלמליח: מאז שפנה אלינו הרב פרוש ערכנו מספר סקרים- -

דוד אזולאי: מתי פנה אליכם הרב פרוש?

רפי אלמליח: לפני כ- 8-9 חודשים.

דוד אזולאי: בואו נחשוב מה היה קורה אם הרב פרוש לא היה פונה.

דוד אזולאי: עולם כמנהגו נוהג.

רפי אלמליח: יש לנו פתרונות דיור לכלל האוכלוסייה.

רפי אלמליח: אפשר היה להרחיב יישובים חרדיים קיימים, כמו את רמת בית-שמש ובית"ר עלית.

רפי אלמליח: באלעד יש בעיה של הרחבה פיזית: מחנה נחשונים נבנה בעזרת הסיוע של ארצות-הברית מזרחית לאלעד, קיבוץ נחשונים מצפון, כביש 6 ממערב.

רפי אלמליח: אלעד היום חסומה.

רפי אלמליח: יחד עם זאת יחד עם המועצה אנחנו מקדמים ועדת היגוי לנסות לצאת מהגבולות האלה, אולי בתחום התעסוקה שייתן פתרון להכנסות למועצה.

רפי אלמליח: זה דבר שנמצא היום בתהליך, וסמנכ"ל בתמ"ת פנה אלינו, ואנחנו שותפים שם יחד עם משרד השיכון.

רפי אלמליח: משרד השיכון פועל במקביל אלינו, והוא ביקש מאתנו הרשאה לתכנון באזור מסוים, והוא פועל למציאת מיקום לעיר חדשה.

רפי אלמליח: הגורם שלא נמצא כאן, והוא החשוב ביותר בארץ הוא מנהל התכנון במשרד הפנים.

רפי אלמליח: לא סתם התשובה שקיבל הרב פרוש להטמיע את זה בתמ"א 35 – תוכנית המתאר הארצית ל- 2020, שקובעת יעדי פיתוח.

רפי אלמליח: אם המגזר החרדי יקים צוות או פורום שילחץ, זה יכול לעזור.

רפי אלמליח: אני מבין שמשרד השיכון פועל כבר להטמיע את זה בשינויים, וכל 4 שנים התוכנית הזאת מתעדכנת ושם יוטמעו הדברים.

רפי אלמליח: אזורי התעסוקה ביישובים החרדיים הוא דבר מאוד חשוב, יכול לתרום בנושא הסוציו-אקונומי, להגדיל את ההכנסות של היישוב.

רפי אלמליח: אמנם בקריית ספר האדמות פרטיות שם, אבל היום אזורי תעשייה הולכים על שיתוף הרשויות באזורי תעסוקה אזוריים, כדי שלא כל יישוב יקים את אזור התעסוקה שלו.

רפי אלמליח: זה עניין של שיתוף פעולה, ובכיוון הזה צריך ללכת.

רפי אלמליח: גם באלעד אפשר לחצות את כביש 6 ולהקצות שטחים למטרה הזאת.

דוד אזולאי: אתם עושים את זה?

רפי אלמליח: עכשיו שמעתי.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אני מצטער להגיד לך, אבל זה לא מה שמצפים ממך.

רפי אלמליח: בקריית ספר רק בשבוע שעבר נתנו הרשאה לתכנון עוד יחידות דיור.

רפי אלמליח: בנושא התעסוקה צריך לשבת אִתם.

רפי אלמליח: אין לנו פתרונות לכל דבר.

רפי אלמליח: יש דברים שאנחנו חושבים עליהם, והם נעשים, ויש דברים שצצים כל יום.

רפי אלמליח: נשמח להיכנס ולפעול בתחום.

רפי אלמליח: הות"ל שהציע ראש עיריית אשדוד הוא לא דבר ישים.

רפי אלמליח: אני מדבר בשם משרד הפנים, ות"ל הוא לנושא תשתיות.

רפי אלמליח: בזמנו ניסינו להכניס גם את הקטגוריה של יישובים והרחבות דיור ברמה הלאומית של למעלה מ- 1000 יחידות דיור, והדבר הזה לא התקבל.

30749: התקבל החלטה מאוד אומללה לפני כמה שבועות שהציבור החרדי לא יוכל להתקדם לרמת בית שמש ג', אז אם אתם בונים על זה כדאי שתבדקו את הדברים.

דוד אזולאי: נציג משרד הבינוי והשיכון.

אילן טייכמן: בשנה האחרונה משרד הבינוי והשיכון מוביל מהלך מאוד רציני עם צוות יועצים ובמעורבות אישית גם של השר וגם של המנכ"ל כדי לקדם פתרונות לאוכלוסייה החרדית, כאשר אנחנו פועלים בשני שלבים: השלב הראשון היה לבדוק את הצרכים של האוכלוסייה החרדית- -

דוד אזולאי: עריכת סקרים.

אילן טייכמן: עריכת סקרים, בדיקה של סקרים שנעשו, וניסיון לראות מה יש לנו מבחינת המצאי התכנוני ומה אנחנו צריכים בטווח של 20-25 שנה קדימה.

אילן טייכמן: פרופ' פרגולה ציין את הנתון של 565 אלף חרדים, וזה הנתון שהתבססנו עליו, ועליו גם הגדרנו לפי עבודות אחרות שהיו ולא כפי שמופיע כאן.

אילן טייכמן: בחומר שהעברת לוועדה יש נתונים של 210 אלף ו- 290 אלף תושבים חרדים במדינה.

אילן טייכמן: אני מבקש לתקן את זה, חשוב שנהיה מיושרים בעניין הזה כדי שהנתונים שמגיעים לוועדה יהיו הנתונים הנכונים.

אילן טייכמן: אלה לא הנתונים המדויקים, הם חלקיים ביותר.

אילן טייכמן: חשוב לעדכן אותם כי זה משליך על הצרכים ועל הפתרונות.

אילן טייכמן: במסגרת הבדיקה הראשונה של הצרכים וההיצע הגענו למסקנה שהאוכלוסייה החרדית צריכה פתרונות דיור בטווח של 20 שנה.

אילן טייכמן: אני מדבר על פתרונות במסגרת של ערים חרדיות קיימות, על שכונות חרדיות בערים מעורבות, כמו רובע ז' באשדוד ועל פתרון של עיר חרדית חדשה.

אילן טייכמן: אנחנו הגענו למסקנה שבטווח של 20 שנה אנחנו נזקקים לפתרון בהיקף של 50 אלף יחידות דיור בעיר חדשה.

אילן טייכמן: הפתרון של השליש הנוסף הוא פתרון בשוק החופשי – זאת גלישה של האוכלוסייה החרדית לשכונות צמודות לאזורים החרדיים הנוכחיים ורכישת דירות יד שנייה.

אילן טייכמן: זה תהליך שקיים היום, הוא ימשיך להתקיים בעתיד, וההיקף שלו הוא כשליש, לפי בדיקות שנעשו.

אילן טייכמן: מתוך הבדיקות הפרוגרמטיות שערכה שלומית כנען שתוכל להרחיב בעניין הזה, הגענו למסקנה שבטווח של 10 שנים נימצא במחסור ביחידות דיור בהיקף של 7000-8000 יחידות דיור.

אילן טייכמן: הפתרון הוא כפול: כמובן יש פתרון לאתר עתודות נוספות של שכונות בערים חרדיות ובערים מעורבות, אבל לא יהיה מנוס מלאתר עתודת קרקע משמעותית, רחבת היקף שיכולה לתת גם איכות חיים, גם שירותים ציבוריים ברמה הגבוהה ביותר שהציבור החרדי זקוק לו.

אילן טייכמן: לצד זה אנחנו מדגישים מאוד את הצורך באיתור אזור תעסוקה צמוד ליישוב כחלק מהמבנה היישובי כדי להקים יישוב שגם מאפשר לאוכלוסייה החרדית לפתוח את שוק העבודה גם לגברים וגם לנשים.

אילן טייכמן: ובמקביל – שדות הארנונה כדי לאפשר לאותה רשות מקומית גם להתקיים בכבוד.

אילן טייכמן: הצורך הזה קיים, ללא ספק, בטווח של 20 שנה לאור המספרים של 100 אלף יחידות דיור חדשות.

אילן טייכמן: עם כל האיתורים שאנחנו מאשרים היום, שמגיעים לעשרות אלפי יחידות דיור – וודאי שבשנים הקרובות נוכל לאתר אזורים נוספים – עדיין אנחנו זקוקים לעיר חרדית, ואם תרצו, בשליטה של הגורמים התכנוניים כדי לאפשר את הפתרונות.

דוד אזולאי: אתם נערכים לכך?

אילן טייכמן: ודאי.

אילן טייכמן: כפי שבאשדוד ראש העיר לא מעוניין לקלוט יותר, כפי שבבית-שמש התושבים מצליחים ליצור חסמים לקליטת אוכלוסייה חרדית, וערים אחרות מוכנות לקלוט אולי בהיקפים כאלה או אחרים – השליטה שלנו על התהליכים האלה היא מוגבלת מאוד.

אילן טייכמן: לכן חשוב מאוד במקביל לניסיון לאיתורים בערים המעורבות ליצור את החופש לאכלס אוכלוסייה חרדית בשכונות.

אילן טייכמן: במקביל לבדיקה הפרוגרמטית אנחנו מנהלים בדיקה קרקעית כדי לאתר עתודת קרקע לאותה עיר, שנזדקק לה ללא ספק.

אילן טייכמן: ערכנו את הבדיקה הזאת באזור שבין בית שמש לבין קריית גת.

אילן טייכמן: בחודשים האחרונים אנחנו נמצאים בקשר שוטף עם מנהל התכנון במשרד הפנים כדי להגיע לשיתוף פעולה, ואני חייב לציין כאן שיש אוזן קשבת במשרד הפנים, יש הבנה לצרכים, ויש רצון שאפילו הפתיע אותנו בנכונות להירתם לעניין הזה ולפעול.

דוד אזולאי: צר לי, אבל זאת המציאות; מתברר שמשרדי הממשלה נרדמו בשמירה.

אילן טייכמן: לא.

דוד אזולאי: זה המצב.

דוד אזולאי: לולא הרב פרוש שהעלה את העניין הזה לדיון לא היה קורה כלום, כל פעם מכבים שרפות.

קריאה: במשרד השיכון לעומת משרדים אחרים זה לא כך.

קריאה: המנכ"ל לקח את זה כמשימה לאומית.

אילן טייכמן: בשנה האחרונה אנחנו מקדמים את הנושא הזה, ולהגיע להבנה עם משרד הפנים זה לא עניין טריוויאלי, בעיקר כשמדובר באיתור של עיר חדשה; מדובר בשטחים בהיקפים מאוד גדולים, אנחנו מדברים על 10000 דונם, ואנחנו יודעים שמגמת מוסדות התכנון היא לא לאשר יישובים חדשים, ולא לפגוע בשטחים פתוחים.

אילן טייכמן: ברור שמשמעותה של עיר חדשה כזאת היא פגיעה בשטחים פתוחים.

אילן טייכמן: ישנה נכונות ללכת למהלך כזה מתוך הבנה של הצרכים.

אילן טייכמן: אנחנו נמשיך לקדם את העניין הזה.

אילן טייכמן: השר קיים אתמול דיון שבא בהמשך לדיוני מטה קודמים במשרד כדי להניע את התהליך הזה כמה שיותר מהר.

אילן טייכמן: אגב, ההצעה של ראש עיריית אשדוד לגבי הות"ל הועלתה במסגרת הניסיון הקודם לות"ל, ואנחנו קידמנו את זה כדי שניתן יהיה לזוז.

אילן טייכמן: זאת הייתה הצעה לשכונות גדולות בהיקף של 1000-1500 יחידות דיור ומעלה, והיא נדחתה בוועדת הכספים.

אילן טייכמן: אבל כאשר מדובר בעיר חדשה ולוחות הזמנים לוחצים, יש כאלה ששמים רגליים.

אילן טייכמן: חשוב להכניס את זה, לעשות את השינויים ולהכניס את האפשרות של קידום עיר במסגרת הות"ל.

אילן טייכמן: זה יעזור מאוד לקדם את זה.

דוד אזולאי: זה במסגרת דיוני הממשלה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: נציגת משרד החינוך, הגברת לבנה אברמוביץ'.

לבנה אברמוביץ': מברכת מאוד על הדיון.

לבנה אברמוביץ': נושא המפעל החרדי עלה בצורה קצת יותר אינטגרטיבית מבעבר.

לבנה אברמוביץ': באתי כנציגת משרד החינוך, אבל הנושאים שהועלו כאן אינם בתחום טיפולי, כי רובם בעניין של פיתוח מבחינת דיור והקצאת קרקעות לדיור, מבני ציבור אחרים והקצאת קרקעות.

לבנה אברמוביץ': אני חייבת תשובה לדבר שנאמר כאן, והוא לא נכון: משרד החינוך מתקצב את גני הילדים גם בגילאי חובה וגם בגילאי טרום חובה באותן אמות מידה של החינוך הרשמי וגם בחינוך המוכר שאינו רשמי.

לבנה אברמוביץ': כך שאני לא יודעת מאיפה הנתון שנמסר כאן, ואני חושבת שראשי הערים גם יודעים את זה.

לבנה אברמוביץ': דבר שני, משרד החינוך מכיר בצרכים המיוחדים של המגזר החרדי ועושה ככל שביכולתו לענות לצרכים האלה.

לבנה אברמוביץ': אבל אני לא חושבת שהצורה הזאת שאנחנו נעשה טיפול מקומי – עזרה ראשונה או כיבוי שרפה – זה יפתור את כל הבעיה שהועלתה כאן.

לבנה אברמוביץ': אנחנו צריכים להמשיך את התהליך יחד עם אינטגרטור שיפתח את כל הנושאים כדי לפתור את כל הבעיות מן השורש.

לבנה אברמוביץ': ניתנה כאן, למשל, דוגמה של הרחבה בקריית מלאכי.

לבנה אברמוביץ': לי יש הרושם שלא נותנים את הדעת מהן ההשלכות של דבר כזה על היבטים אחרים של כלל המערכת ושל כלל האוכלוסייה.

לבנה אברמוביץ': צריך לשקול כל מיני דברים נוספים, נוסף לנושא של קרקע מצויה: סוג האוכלוסייה, רמת האוכלוסייה, למה זה יגרום ומה זה יעשה אחר-כך.

לבנה אברמוביץ': צריכים להעלות את הנושאים בצורה יותר אינטגרטיבית- -

רפי אלמליח: בבית שמש זה הלך טוב.

אילן טייכמן: במשרד שלנו בהחלט מביאים בחשבון גם את המצב הסוציו-כלכלי של יישוב כי ברור שלצרף אוכלוסייה לא חזקה ליישוב חלש זה לא בדיוק חכם.

שלומית: ולכן קריית מלאכי לא מומלצת.

דוד אזולאי: במקרה הזה אם יוקם צוות היגוי ממשלתי, רק הוא יוכל להוביל את הנושא הזה.

לבנה אברמוביץ': במצב הקיים שאני מבינה שמדובר בעומס של משרדי הממשלה שנרדמו בשמירה, ומישהו מלמעלה צריך לעשות משהו.

לבנה אברמוביץ': כל משרד מנסה לכבות את השרפה שכרגע בוערת אצלו על השולחן.

לבנה אברמוביץ': דבר שני, לצערנו כולנו לא יודעים לעבוד משום שמה שאני מחליטה בשולחן שלי יש השלכות על השולחן של השכן שלי ושל השכן הרחוק יותר אפילו, ואת הדברים האלה צריכים לעשות.

לבנה אברמוביץ': בנושא של מבני חינוך אני לא חושבת שתמיד מראש צפו את הדברים- -

דוד אזולאי: אנחנו שמענו כאן נתון מראש עיריית אשדוד שצריך להדליק נורה אדומה במשרד החינוך.

דוד אזולאי: יושב כאן ראש עיר שאומר שיש לו מאות כיתות במבנים יבילים- -

לבנה אברמוביץ': אני לא חושבת שהוא טועה.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: בכוונה שאלתי את השאלה כמה מתוכם הם בתי ספר ממלכתיים, ושמעת את התשובה.

דוד אזולאי: זה הדבר שצריך להדליק נורה אדומה במשרד החינוך; למה משרד החינוך לא נערך מראש לגידול הטבעי באוכלוסייה החרדית כדי לתת את הפתרונות ההולמים.

דוד אזולאי: את יודעת היטב שאין כמעט עיר אחת שאת יכולה להגיד שפתרת את בעיות החינוך של האוכלוסייה שלה.

דוד אזולאי: אין דבר כזה, משום שלא נערכים, אתם כל הזמן נמצאים בכיבוי שרפות.

לבנה אברמוביץ’: כמו שאמרתי קודם, אני לא מופקדת על הנושא הזה.

דוד אזולאי: אבל את בקיאה בנושא, את מכירה אותו.

לבנה אברמוביץ': אני לא רוצה למלא את תפקידו של מישהו אחר, ואני לא רוצה להיכנס לנושא הזה ולהלאות אתכם בדבריי.

לבנה אברמוביץ': בכל המערכת ידוע שיש הקצבות של מספר כיתות שבונים.

לבנה אברמוביץ': זה דבר שצריך לבוא מלמעלה ולא בהחלטה של משרד החינוך.

לבנה אברמוביץ': צריך לזכור שיש משרד האוצר, כפי שאמר חבר הכנסת גפני.

לבנה אברמוביץ': אבל אני אומרת שוב: המערכת של המגזר החרדי צריכה לקחת בחשבון שאנחנו עובדים מול כל כך הרבה גופים שפותחים מבני חינוך, ויש עם זה בעיה.

לבנה אברמוביץ': אם אלה גופים גדולים שמובילים את המערכת הזאת אפשר לעבוד מולם, אפשר לאכלס כיתות – דבר שלא נעשה היום .

לבנה אברמוביץ': זה גורם לכך שיותר ילדים במערכת החרדית לומדים במבנים לא תקניים ובמקומות רעועים משום שהמערכת של המגזר החרדי עובדת בצורה של הרבה מאוד גופים מול משרד הממשלה.

לבנה אברמוביץ': מהמגזר החרדי לומדים היום במבנים לא תקניים.

קריאה: לא בעיריות החרדיות.

דוד אזולאי: מרכז החינוך העצמאי בשבילך הוא גוף גדול?

לבנה אברמוביץ': בהחלט כן.

דוד אזולאי: שם יש מצוקה?

לבנה אברמוביץ’: יש מצוקה.

דוד אזולאי: יפה.

דוד אזולאי: אז אי אפשר לזרוק את זה לפתחנו ולהגיד- -

לבנה אברמוביץ': לא זרקתי, טנגו רוקדים בשניים.

דוד אזולאי: אי אפשר להגיד שהיות שמערכת החינוך החרדית מפוצלת בכיתות - -

לבנה אברמוביץ': לא אמרתי את זה כך, ולא התכוונתי להשמיע את זה כך.

לבנה אברמוביץ': יש דברים שהמדינה צריכה לתת עליהם את הדעת כדי לפתור בעיות ולא לכבות שרפות.

לבנה אברמוביץ': אבל יחד עם זה, אני אומרת את זה לכל אחד: אתה רוצה שיעזרו לך, תעזור גם לעצמך.

לבנה אברמוביץ': כאן אני פונה למגזר החרדי לתת את הדעת גם על מה שהם צריכים לעשות לשיפור המערכת הזאת.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: בדברי הסיכום אני אגיד מה צריכים לעשות ראשי הערים כדי להתקדם בנושא שהתחלנו בו.

דוד אזולאי: אני מעוניין לשמוע את נציג משרד הרווחה.

משה שיאון: אני ממלא מקום מנכ"ל משרד הרווחה.

משה שיאון: הנושא עלה בחודשים האחרונים הרבה פעמים וגם על-ידי הרב רביץ.

משה שיאון: הנושא היה במודעות ובתובנה של המשרד.

משה שיאון: יתר מזאת, הנושא אפילו עלה בשנת ,000.

משה שיאון: נעשו מספר שינויים כדי לשנות קריטריונים, נניח שמשקל הילדים באותם קריטריונים יעלה בגין אותו גידול שיש באוכלוסייה החרדית.

משה שיאון: אבל אין ספק שבאופון כללי מאוד הפתרונות הם מקומיים וחלקיים.

משה שיאון: הפתרון הכולל צריך לבוא מתוספת תקציב וכוח אדם מאגף התקציבים משום שכולנו ניזונים מתקציב, ובצדק אמר הרב גפני שכשיש קיצוצים פלאט לכל המשרדים הקיצוץ הוא פי כמה מהקיצוץ הרגיל שיש ברשויות יותר מבוססות.

משה שיאון: הנושא הזה הוא באמת מערכתי.

משה שיאון: אנחנו ניזונים מאגף התקציבים.

משה שיאון: הבאתי לכאן גם את מנהלת התחום שעוסקת בהקצאות לרשויות המקומיות, נוכל לתת פרטים נוספים.

משה שיאון: נעשו שינויים, היו ישיבות – גם אצל הרב רביץ, גם אצל המנכ"ל הקודם – וניתנו מענים גם בתקציב וגם בכוח האדם.

משה שיאון: אבל בוודאי זה לא הפתרון הכולל כשהבעיה היא הבעיה אמיתית וקשה.

משה שיאון: בתשובה לשאלה של היושב ראש, היו תוכניות בוודאי תוכניות, יש מגמה וזה בסדר עדיפויות חשוב מאוד גם של הרב רביץ, סגן השר וגם של ועדת המשרד שאני מקווה שנקבל את הגיבוי מאגף תקציבים.

משה שיאון: כבר לתקציב ב- 2006 הגשנו בקשה ודרישה בגין הנושא הזה של אגף תקציבים; גם לתקציב שוטף – אלימות באוכלוסייה החרדית, יהיה פיתוח קולקטיב; הגשנו בקשה למאה משרות בכוח אדם, שחלקם בוודאי ילך לאותה אוכלוסייה ולאותן רשויות שיש בהן הגידול הטבעי שכולנו מברכים על כך.

משה שיאון: אני מקווה שהוועדה הזאת תהיה מנוף כדי שכולנו נוכל לתת את המענה על כל הבעיות לאותה אוכלוסייה.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: ראשית אני מודה ליוזם הדיון, הרב פרוש, שהציף את הבעיה, וטוב עשה אחרת הדברים היו נשארים עוד הרבה שנים, כפי שהם נמצאים היום.

דוד אזולאי: גם אם יש רצון טוב של משרד זה או אחר, הרי שאם אין פתרון מערכתי נמשיך לדרוך במקום.

דוד אזולאי: לסיכום הדיון אני אקריא מספר החלטות: הוועדה שמעה בדאגה על חוסר היערכות השלטון המרכזי לצורכי הגידול הטבעי של האוכלוסייה החרדית במדינת ישראל.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לראשי הערים החרדיות: עימנואל, אלעד, בית"ר עלית ומודיעין עלית ליזום הגשת מסמך עבודה של הצרכים בערים שלהם כדי להגיש אותו לדיון בממשלה.

דוד אזולאי: הוועדה קוראת לממשלה לקיים דיון בפורום הממשלתי ולקבל החלטה על היערכות המדינה לצורכי האוכלוסייה החרדית, ולהקים צוות היגוי מלווה שיקבל החלטות אופרטיביות בנושא הזה.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למנהל מקרקעי ישראל ולמשרד הבינוי והשיכון לפעול לתכנון ערים חרדיות בשל החשש מחיכוך בין האוכלוסיות השונות.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם.