ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 504, 2005-09-07 10:10

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.

גאלב מג'אדלה: במסגרת הדיונים על מסקנות והמלצות ועדת אור, הזמנו להיום את מנהלת שירות התעסוקה, גב' אסתר דומיניסיני, ואת מר יעקב ברגר, המשנה לנציב שירות המדינה.

גאלב מג'אדלה: יש לנו עוד חמישה דיונים עד להמלצות ולמסקנות של הוועדה בנושא ועדת אור, כפי הידוע לכם.

גאלב מג'אדלה: צופים בנו בבית צופי ישראל, זו ועדה משודרת.

גאלב מג'אדלה: בפעם הקודמת לא אמרנו את זה ונפלנו קצת בפח.

גאלב מג'אדלה: אז דעו שאנחנו משודרים בטלוויזיה.

גאלב מג'אדלה: קיימנו כמה דיונים בנושא ועדת אור.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מתכוונים לקיים עוד חמישה דיונים, חוץ מהדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: יזמנו את זה, כי לצערנו הממשלה לא יישמה את מסקנות ועדת אור.

גאלב מג'אדלה: היא הקימה ועדה כדי למרוח את העניין, לצערי הרב.

גאלב מג'אדלה: כדי שלא נזדקק לעוד אוקטובר, כפי שהיה לנו, אנחנו מחויבים, ככנסת, להתמודד עם הנושא ולשמש לחץ על הממשלה, כדי שהממשלה תכבד את המלצות ועדת החקירה שהיא אישרה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בנושא של תעסוקה ואבטלה וקליטת הציבור הערבי במסגרת שירות המדינה.

גאלב מג'אדלה: קיבלנו חומר מנציבות שירות המדינה ומשירות התעסוקה, ויש לנו גם מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

גאלב מג'אדלה: בפתיחת הדיון אנחנו רוצים להצביע על כמה דברים.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, ההחלטה של הממשלה ש-8% ישתלבו במסגרת שירות המדינה התקבלה ביום 27 בינואר 2004, וזה לשלוש שנים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מתקרבים לסיום השנה השנייה.

גאלב מג'אדלה: המצב עדיין לא משביע רצון.

גאלב מג'אדלה: לפי כל הנתונים שיש לנו זה 5%.

גאלב מג'אדלה: אפילו הנתונים העדכניים, שהגיעו אלינו הבוקר – הם מראים על גידול, אבל השיעור עדיין לא עלה.

גאלב מג'אדלה: צריך לומר שמטה נציבות שירות המדינה צריך לשמש דוגמה.

גאלב מג'אדלה: יש שם שלושה עובדים ערבים מתוך 172 עובדים.

גאלב מג'אדלה: כמי שמוביל את העניין, כמי שמעוררים את העניין ורוצים ליישם את החלטת הממשלה – ואני בטוח שאתם רוצים לעשות את זה – אנחנו רוצים שאתם תשמשו דוגמה.

גאלב מג'אדלה: שאתם, נציבות שירות המדינה, תקיימו את השיעור שהממשלה החליטה עליו, ויהיה גידול במספר העובדים.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שמיותר לומר מה החשיבות בקליטת עובדים משכילים ואקדמאים ערבים במסגרת המדינה, על כל משרדיה ושלוחותיה.

גאלב מג'אדלה: החשיבות היא לא רק מבחינת אספקט התעסוקה והעוני, אלא גם מהאספקט הלאומי והציבורי.

גאלב מג'אדלה: הנושא הזה אינו בוויכוח, הוא מוסכם.

גאלב מג'אדלה: זה אל"ף-בי"ת שאינו בוויכוח.

גאלב מג'אדלה: אבל איך עושים זאת?

גאלב מג'אדלה: איך אנחנו, ככנסת, יכולים לסייע לנציבות שירות המדינה כדי שהיא תעשה את תפקידה ותביא לכך שיהיו לפחות 8% ערבים בשירות המדינה?

גאלב מג'אדלה: אני חושב שראוי להגיע ליותר ממה שהוחלט בהחלטת הממשלה, אבל לפחות זה.

גאלב מג'אדלה: לכן הזמנו אתכם, ואנחנו שמחים לארח אתכם אצלנו.

גאלב מג'אדלה: לפני שנתחיל אני רוצה לראות אם נציגי משרדי הממשלה נמצאים אתנו.

גאלב מג'אדלה: יש נציגים למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, כמובן, גב' דומיניסיני.

גאלב מג'אדלה: יש נציגים למוסד לביטוח לאומי.

גאלב מג'אדלה: יש נציג למשרד ראש הממשלה, איברהים זועבי.

גאלב מג'אדלה: יש גם נציגי עיריות ומועצות.

גאלב מג'אדלה: בסדר.

גאלב מג'אדלה: אני רק אומר עוד משפט אחד: יש דברים שאנחנו לא מחכים בהם לנתונים.

גאלב מג'אדלה: למשל, לא יעלה על הדעת שבמשרד הפנים בחדרה, ששם 34% מהאוכלוסייה שמקבלת שירות הם ערבים, אין עובד ערבי.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שבמוסד לביטוח לאומי בפתח תקווה, ששם שלושה יישובים ערביים גדולים מקבלים שירות, אין עובד ערבי אחד.

גאלב מג'אדלה: מיותר להסביר לכם שהרבה אנשים מבוגרים מגיעים לשם, והם לא יודעים את השפה העברית.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שבמשרד הפנים בנתניה אין עובד ערבי, שייתן שירות לכמה יישובים ערביים גדולים, כמו טירה, טייבה, קלאנסווה.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להמשיך למנות את המשרדים החיוניים, הביטוח הלאומי, משרד הפנים, שיש אצלם אוכלוסייה מעורבת ואין אפילו עובד ערבי אחד.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה ומאמין שישיבה היום תתרום לשינוי המצב, להגברת שיעור קליטת האקדמאים והמשכילים במסגרת שירות המדינה.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שאנחנו ניעזר בכם כדי להתמודד עם האבטלה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו קושרים קשר הדוק בין אבטלה ותעסוקה לבין עוני.

גאלב מג'אדלה: לצערנו הרב, חלק מהעובדים גם הם נמצאים מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: כשר עובד הוא מפרנס אחד ובשכר נמוך, ואז יש גם עובדים וגם עניים.

גאלב מג'אדלה: אני מסתפק בפתיחה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שהיועץ המקצועי של הוועדה, ד"ר דני גרא, יפתח בכמה דקות ויציג לנו מצגת.

גאלב מג'אדלה: אחר כך, מה שתחליטו מקובל עלי מבחינת סדר הפותחים.

דני גרא: בוקר טוב.

דני גרא: ועדת אור אמרה למעשה שהאפליה על רקע לאומי ודתי בקבלה לעבודה אסורה על-פי עקרון השוויון, ואין להפלות בין דורשי עבודה על יסוד לאומיותם או דתם.

דני גרא: זוהי הנחת היסוד של הוועדה מבחינה משפטית.

דני גרא: היא אומרת: מה תמונת המצב?

דני גרא: תמונת המצב היא ש-5% בשירות המדינה אינו ייצוג הולם למגזר הערבי, המהווה 20% מאזרחי המדינה.

דני גרא: יתר על כן, היא אומרת שבתפקידיהם של המועסקים הערבים ניכר אי-שוויון.

דני גרא: כלומר, בשירות המדינה, כך טוענת הוועדה, העובדים הערבים אינם זוכים לשוויון בתפקידיהם.

דני גרא: מצב התעסוקה מוכר לנו, ואני מסתמך על הנתונים של גב' דומיניסיני.

דני גרא: האבטלה ביישובים הערביים כפולה מן הממוצע הארצי והממוצע האזורי.

דני גרא: הממוצע הארצי הוא 4.1%.

דני גרא: ביישובים הערביים הממוצע הוא 9.2%.

דני גרא: פי שניים ורבע.

דני גרא: יתר על כן, 36 מתוך 40 היישובים ברמת הדרישה הגבוהה ביותר לעבודה הם יישובים ערביים.

דני גרא: מתוך 40 שיאני האבטלה, 36 הם יישובים ערביים.

דני גרא: היישוב הראשון שאינו ערבי הוא יישוב מעורב, עכו.

דני גרא: אחר כך קריית מלאכי, נדמה לי.

דני גרא: אם מנכים את יישובי הבדואים בנגב, שזו בעיה בפני עצמה, שיש לה מאפיינים ייחודיים משלה – מתוך 25 השיאנים, 23 הם ערבים.

דני גרא: בשירות המדינה אנחנו מכירים את החלטת הממשלה מיום 27 בינואר 2004, שבתום שלוש שנים מיום ההחלטה, דהיינו בעוד שנה ורבע, 8% מעובדי המדינה יהיו מהאוכלוסייה הלא יהודית, ובתום חמש שנים – 10% מעובדי המדינה יהיו מבין האוכלוסייה הלא יהודית.

דני גרא: והקפאת קליטת עובדים לא תחול על כך.

דני גרא: מה המצב היום?

דני גרא: וסליחה, מאחר שאת החומר של נציבות שירות המדינה קיבלנו רק הבוקר או אתמול, בשל טעות חישובית או הבדלים בהתייחסות יש נתונים אחרים.

דני גרא: אין הבדלים במקרו בין מה שאני הולך להציג לגבי 2003 והמצב הנוכחי.

דני גרא: תמונת המצב בשירות המדינה ב-2003 נכונה גם לסוף 2004.

דני גרא: שיעור עובדי המדינה הערבים הוא 5.55%.

דני גרא: 94.5% אינם ערבים.

דני גרא: נא לזכור, ועדת אור אמרה ש-5% אינם ייצוג הולם.

דני גרא: אומנם כאן יש 5.5%, אבל זה לא הבדל גדול.

דני גרא: המצב חמור יותר אם מנכים את מערכת הבריאות, כי שם שיעור העובדים הערבים גבוה.

דני גרא: גם שיעור עובדי מערכת הבריאות בכלל מצבת כוח האדם הגדול.

יעקב ברגר: בדיוק מחצית.

חיידר עלי: בקרב הערבים זה יותר ממחצית.

דני גרא: אם ננכה את העובדים הערבים במערכת הבריאות, אם נשים את מערכת הבריאות בצד, הרי שללא מערכת הבריאות מדובר על 2%-3%.

דני גרא: ויש משרדים שבהם המצב קשה במיוחד.

דני גרא: אם נוסף בשנה האחרונה עובד כזה או אחר, אני מתנצל.

דני גרא: במשרד התיירות עבדו אז שלושה עובדים ערבים, ונדמה לי שהתווספו עליהם עובד או שניים.

דני גרא: במשרד התשתיות הלאומיות עבדו ארבעה ולא התווסף אף אחד.

דני גרא: במטה האוצר עבדו שלושה ולא התווסף אף אחד.

דני גרא: בנציבות עובדים שלושה.

דני גרא: שיעור הערבים שעובדים במדרגים הגבוהים נמוך עוד יותר.

דני גרא: הוצאנו את מערכת הבריאות, משום שלמעשה, אם מסתכלים על כלל משרדי הממשלה, על המניפה הרחבה, המצב חמור הרבה יותר.

דני גרא: הוא לא מגיע ל-5%, מה שלא סיפק את ועדת אור, אלא זה לא מגיע אפילו למחצית מזה.

דני גרא: מה המסקנות?

דני גרא: אני רק מנסה לחדד.

דני גרא: ממדי האבטלה מסכנים את מרקם החיים במדינה, ועלולים לגרום לאי-שקט מצד המיעוט.

דני גרא: אלו לא דברים בעלמא.

דני גרא: נכון שעד היום לא זאת היתה הסיבה לאי-השקט, שבעטיו קמה ועדת אור, אבל דברים כאלה קרו בעולם.

דני גרא: הבעיה היא שהיישובים הערביים בכל אזור הם ברמת האבטלה הגבוהה ביותר, לא משנה איזה אזור ניקח.

דני גרא: השאלה היא מדוע.

דני גרא: השאלות לשירות התעסוקה: האם קיימת תכנית עבודה אינטגרטיבית לסגירת הפערים באבטלה, תוך אפיון של הבעיות שמוליכות לזה – מעבר לטענה הכוללת שמובאת בוועדת אור, שערביי ישראל חיים במציאות של אפליה?

דני גרא: יש בעיות נוספות: תעסוקת נשים ופיתוח כלכלי וכן הלאה.

דני גרא: האם יש אפיון?

דני גרא: האם על בסיס האפיון הזה קיימת תוכנית אינטגרטיבית לסגירת הפערים באבטלה, ואם כן, מה היעדים שלה?

דני גרא: מה לוח הזמנים?

דני גרא: לנציבות: מדוע לא בוצעה החלטת הממשלה?

דני גרא: מה שיעור העובדים הערבים שהתקבלו לשירות מתוך 4,000 הנקלטים בשנת 2004?

דני גרא: האם קיימים מסלולי קידום לעובדים ערבים בכירים, להכללתם בהנהלות משרדים בעתיד?

דני גרא: אם אדם נמצא בדרג ביניים גבוה, האם יש לו מסלול קידום שבו אומרים שהוא מסומן, כך שבעוד כמה שנים ייכנס להנהלת המשרד?

דני גרא: מדוע אין חובת הכללת ערבים כחברים בוועדת מכרזים?

דני גרא: אלו השאלות.

גאלב מג'אדלה: תודה לד"ר דני גרא, היועץ המקצועי של ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: תפתח את הדיון גב' אסתר דומיניסיני, בבקשה.

אסתר דומיניסיני: תודה.

אסתר דומיניסיני: קודם כול, אני מוכרחה לומר שנתוני האבטלה בקרב האוכלוסייה הערבית קשים.

אסתר דומיניסיני: ביישובים הערביים היום 23% מהאוכלוסייה שבגיל העבודה, גיל 15 ויותר – ואגב, זה לא כוח העבודה האזרחי במשק, זה נתון אחר ומייד אתייחס לזה – הם אנשים שאינם עובדים, שנמצאים במצב של דורשי עבודה.

אסתר דומיניסיני: במונחים נומינליים מדובר על 52,000 איש מתוך 230,000 דורשי עבודה.

קריאה: כולל נשים, אבטלה סמויה?

קריאה: לא כולל.

אסתר דומיניסיני: לא, אבטלה של דורשי עבודה שמגיעים אלינו ורשומים כדורשי עבודה.

אסתר דומיניסיני: נכון מה שאתה מנסה לומר בעקיפין, שיש אוכלוסייה שאינה מגיעה, כי היא כבר אינה זכאית לקצבאות, וחלקה אינו מגיע לשירות התעסוקה.

אסתר דומיניסיני: כרגע אני מתייחסת לדורשי עבודה, כאלה שבאו ודרשו עבודה ועדיין זכאים.

אסתר דומיניסיני: נכון שגם בשירות התעסוקה היום יש כ-8% אנשים שמגיעים שאינם מקבלי קצבאות ורק רוצים שיסדרו להם עבודה.

אסתר דומיניסיני: כרגע המונח של דורשי עבודה הם האנשים שמתייצבים והם זכאים.

אסתר דומיניסיני: לכן השיעור הוא 23%, שנומינלית זה 52,000 איש מתוך כ-230,000 דורשי עבודה.

אסתר דומיניסיני: אין ספק שהוא גבוה.

אסתר דומיניסיני: לטעמי המצב חמור עוד יותר: 85% מהאוכלוסייה הזאת מקבלים הבטחת הכנסה, והם לא במעמד של מובטלים.

אסתר דומיניסיני: אם אתה מזכיר את המרקם החברתי וכו', מובן שזה מצב בלתי רצוי שאוכלוסייה בהיקפים כאלה לא תהיה בשוק העבודה ותהיה במצב של הבטחת הכנסה, וחלקה תהיה שם שנים רבות.

אסתר דומיניסיני: לשאלות היושב-ראש והיועץ המקצועי של הוועדה מה אנחנו עושים, מה הבעיות ומה הפתרון: בתחילה נאמר איך אנחנו רואים את הבעיות, מה אנחנו מזהים כבעיות העיקריות, מה נעשה בכיוון הפתרון הבעיות האלה, ומה אנחנו סבורים שעוד צריך להיעשות.

אסתר דומיניסיני: אנחנו חושבים שבסופו של דבר המצב רחוק מהמצב האופטימלי שהיינו מצפים לראות בשוק העבודה.

אסתר דומיניסיני: לשם האיזון, אני מוכרחה לומר: נושא האבטלה במדינת ישראל, אנחנו מדברים עליו תקופה ארוכה.

אסתר דומיניסיני: רק היום, אחרי תקופה ארוכה, אנחנו חשים שיש התעוררות בשוק, השוק מייצר יותר מקומות עבודה ויש ירידה בשיעור האבטלה.

אסתר דומיניסיני: היום שיעור האבטלה במדינת ישראל עומד על 9% ברבעון האחרון, לעומת ה-10.9% שהיינו עדים להם בסוף 2003 ובתחילת 2004.

אסתר דומיניסיני: כלומר, יש מגמת ירידה בשיעור האבטלה הכללי במשק, ובסופו של דבר זה משפיע על יכולת ההתמודדות עם הוצאת אנשים לעבודה.

אסתר דומיניסיני: אחת הבעיות המרכזיות היום במגזר הערבי היא שאין מספיק מקומות עבודה, זה נכון.

אסתר דומיניסיני: היום משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – השר, המנכ"ל – אחת המשימות של המשרד היא לייצר מקומות עבודה בפריפריה.

אסתר דומיניסיני: אין די מקומות עבודה שם.

אסתר דומיניסיני: נכון ששיעור האבטלה במגזר הערבי גדול משיעור האבטלה במגזר היהודי גם בפריפריה, והדגשת את זה: בפזורה הבדואית הנתונים חמורים עוד יותר, וזו בעיה בפני עצמה.

אסתר דומיניסיני: אבל יש עכשיו תוכנית של העברת מפעלים לפריפריה ויצירת מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: אם לא יהיו מקומות עבודה, לא יהיה אפשר להוריד את האבטלה, זה ברור.

אסתר דומיניסיני: למה במגזר הערבי הבעיה מחמירה עוד יותר?

אסתר דומיניסיני: שם יש אוכלוסייה גדולה שאינה בשוק העבודה, נשים, שקיימת לגביה בעיית ניידות.

אסתר דומיניסיני: נשים לא עוזבות את הכפר, ואם אין מקומות עבודה בסמוך לאזור המגורים, הבעיה חמורה עוד יותר.

אסתר דומיניסיני: כולכם יודעים שחלק מהענפים המסורתיים במגזר הערבי, מתפרות וכו', חלקם נסגרו והועברו לירדן או למקומות אחרים.

אסתר דומיניסיני: מקומות עבודה שהיסטורית השתייכו למגזר הערבי, והייצוג של המגזר הערבי בהם היה גדול, אינם קיימים.

אסתר דומיניסיני: כמו שאמרתי, היום משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עושה מאמצים גדולים לייצר מקומות עבודה בפריפריה, כדי שיהיה אפשר לשלוח אנשים לעבודה.

אסתר דומיניסיני: הדבר השני שבו היה ייצוג גדול למגזר הערבי עד שנות התשעים היה ענף הבניין.

אסתר דומיניסיני: בעבר ענף זה נשלט על-ידי המגזר בני המיעוטים.

אסתר דומיניסיני: הייצוג של מגזר בני המיעוטים שם היה דומיננטי, חד-משמעית.

אסתר דומיניסיני: משנת 1994, שאז התחיל העניין של כניסת עובדים זרים למדינת ישראל, באופן הדרגתי, שיעור בני המיעוטים בענף הבנייה הלך וירד.

אסתר דומיניסיני: מדיניות הממשלה בנושא גירוש העובדים הזרים כבר הראתה סימנים בולטים של החזרת אנשים ממגזר המיעוטים לענף הבניין.

אסתר דומיניסיני: בשנים 2003-2004 חזרו לענף הבניין למעלה מ-10,000 עובדים מקרב מגזר המיעוטים.

אסתר דומיניסיני: זה ישנו בנתונים של משרד השיכון, וגם בנתונים שלנו.

אסתר דומיניסיני: גם בהתאחדות הקבלנים יודעים את זה.

אסתר דומיניסיני: היו ישיבות גדולות.

אסתר דומיניסיני: שר התעשייה, המסחר והתעסוקה מינה צוות, שעמדתי בראשו, בנושא ענף הבניין.

אסתר דומיניסיני: היום יצרנו תוכנית מיוחדת, שנמצאת בהפעלה, כדי לסייע לקבלנים בענף בניין שיקלטו יותר דורשי עבודה בבניין.

אסתר דומיניסיני: נסייע במימון ההכשרה שלהם.

אסתר דומיניסיני: בדרך כלל המגזר הערבי מגיע בקבוצות, על בסיס של כפרים וכו', ואנחנו נסייע באדם שירכז את קבוצות העבודה.

אסתר דומיניסיני: המשרד יסייע בהסעת העובדים האלה, על מנת להמשיך ולהגביר את קצב הקליטה של בני המגזר הערבי, שהם קלסית בענפים האלה.

אסתר דומיניסיני: קודם כול, אם הייתי צריכה לזהות שני דברים גדולים, אחד מהם הוא ייצור מקומות עבודה, וזה נכון בכלל לגבי הפריפריה; הדבר השני הוא העניין של איך מאפיינים, ואנחנו רואים כאן שני מאפיינים.

אסתר דומיניסיני: פה זה לא לפתחו של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אלא לפתחו של משרד החינוך: עדיין רמת ההשכלה וכישורי העבודה נמוכים יותר במגזר זה, ויש מקום להשקעה גדולה בתחום החינוך וההכשרה המקצועית, כדי שלאנשים יהיו כישורי עבודה טובים יותר.

חיידר עלי: גם המוכשרים לא מוצאים מקומות עבודה.

גאלב מג'אדלה: תן לגברת לסיים את דבריה.

גאלב מג'אדלה: אחר כך נעבור להשגות ושאלות ורעיונות.

אסתר דומיניסיני: אשיב לך, זאת שאלה מצערת, לא אתחמק ממנה.

אסתר דומיניסיני: רק אתמול הייתי בצפון ושמעתי דברים שלא אהבתי לשמוע.

אסתר דומיניסיני: אתייחס לשאלה בהמשך לגבי העסקת משכילים.

אסתר דומיניסיני: לגבי הנושא של נשים, גם פה, מעבר לעניין של הקניית מיומנויות עבודה והכשרה – ומייד אגיד מה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ושירות התעסוקה עשו בעניין הזה – כאן גם מנהיגות המגזר הערבי צריכה לנקוט פעילויות, כדי לאפשר לנשים שרוצות לצאת לעבודה גם מחוץ לכפר לעשות זאת.

אסתר דומיניסיני: גם פה אנחנו נתקלים בקשיים הרבה מאוד פעמים, אפילו כשיש לנו אפשרויות להציע עבודה.

אסתר דומיניסיני: דורשים שהעבודה תהיה רק בכפר.

אסתר דומיניסיני: לפעמים זה מאוד בעייתי.

אסתר דומיניסיני: זה מצמצם את יכולות ההשמה שלנו מעבר לרדיוס מסוים, גם כשמדובר רק בתעסוקת נשים, גם כשמדובר בהסעות ובתנאים שעונים על הצרכים התרבותיים של המגזר הזה.

אסתר דומיניסיני: בשירות התעסוקה אנחנו פוגשים היום הרבה מאוד נשים צעירות בנות 20-21 שבאות לקבל הבטחת הכנסה.

אסתר דומיניסיני: כשמציעים להן עבודה הן אומרות שאביהן לא נותן להן לצאת.

אסתר דומיניסיני: גם זאת בעיה, וצריך לנסות לטפל בנושא הזה.

אסתר דומיניסיני: כמו שאמרתי, בעקבות מדיניות הממשלה לגבי גירוש העובדים הזרים, בהדרגה בני המיעוטים תופסים את מקומם באותם מקומות עבודה שהיו, ואני חושבת שהפעילות של הממשלה ושל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בכל הנושא, הקביעה של התוואי היורד של הקצאת מקומות לעובדים זרים, נושאת פרי.

אסתר דומיניסיני: אנחנו עוקבים אחרי הסטטיסטיקה ורואים את הדברים.

אסתר דומיניסיני: לצערי, ואני שומעת את זה מהמנהלים שלנו בלשכות במגזר הערבי – וכאן אני שמחה לומר שכמעט כל העובדים שלנו במגזר הערבי הם בני מיעוטים: באום אל-פחם, בטייבה, בדליית אל-כרמל, בכל הלשכות שלנו הם עובדים ערבים.

גאלב מג'אדלה: כמה לשכות יש לשירות תעסוקה יש ביישובים הערביים?

אסתר דומיניסיני: אני לא זוכרת בעל פה את המספר, כי מבחינתי אלו לשכות שירות התעסוקה, יש ערים מעורבות וכו', ואני לא מפרידה.

דני גרא: נדמה לי שהנציג ברהט הוא מאופקים.

אסתר דומיניסיני: יש לשכה ברהט.

גאלב מג'אדלה: ממלא מקום ראש העיר רהט נמצא כאן, אני מניח שאם יש לו מה להגיד הוא יגיד.

גאלב מג'אדלה: הוא לא ביישן, הוא בחור עם יוזמה ברוכה.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה לומר מה עשינו.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שתאמרי, אולי בסוף הדיון, כמה לשכות תעסוקה יש ביישובים הערביים.

אסתר דומיניסיני: לגבי ההערה על משכילים, אכן יש לומר שיש מעסיקים שאינם מקבלים ואינם רוצים לקבל לעבודה עובדים ממגזר המיעוטים.

אסתר דומיניסיני: זה פוגע, זה בניגוד לחוק הזדמנויות שוות בתעסוקה, שהוזכר כאן.

אסתר דומיניסיני: זו תמונה שצריך להילחם בה.

אסתר דומיניסיני: אסור לקבל אותה, זה בניגוד לחוק.

אסתר דומיניסיני: במקרים שמובאים לידיעתנו אנחנו מטפלים בדברים, אבל תופעות כאלה קיימות, זה נכון.

אסתר דומיניסיני: זה לאו דווקא לגבי משכילים, זה קיים גם לגבי עובדים רגילים בענפים רגילים.

אסתר דומיניסיני: הרבה פעמים צריך להתקשר למעסיק ולשאול למה הוא אינו מקבל את העובד, מה לא בסדר.

אסתר דומיניסיני: לפעמים אני שומעת את התסכול מהמנהלים שלנו שמעלים בפני את הבעיה.

אסתר דומיניסיני: מעבר למה שציינתי, עבודת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, המדיניות וכו', ענף הבניין והנושא של העברת מפעלים לפריפריה – מה אנחנו בשירות התעסוקה עשינו כדי להקל על האוכלוסייה הזאת?

אסתר דומיניסיני: קודם כול, וזה דבר מצחיק: אני שנה ושמונה חודשים בתפקידי, וחלק מהטפסים שהשתמשנו בהם לא היו מתורגמים לערבית.

אסתר דומיניסיני: היום כל הטפסים מתורגמים לערבית, טופסי הבקשה, טופסי העררים, כל מה שצריך ישנו גם בעברית וגם בערבית.

אסתר דומיניסיני: אדם שאינו יודע עברית לקרוא זאת בערבית, כמובן.

אסתר דומיניסיני: בחלק מהלשכות שלנו היה עומס גדול מאוד של כמות דורשי עבודה לפקיד, מה שיצר תורי המתנה ארוכים.

אסתר דומיניסיני: מהשנה הזאת, מתחילת השנה או מסוף השנה הקודמת, התחלו להציב בכל הלשכות שלנו את מכשיר הסריקה האלקטרוני של האצבע.

אסתר דומיניסיני: אם אין הצעות עבודה, אין סיבה שאנשים ישבו שעות וימתינו.

אסתר דומיניסיני: זה יקצר את משך ההמתנה שלהם ויפנה לעובדים שלנו זמן לטיפול איכותי יותר באוכלוסייה.

אסתר דומיניסיני: כבר בחלק מהלשכות, כשעשינו בדיקה כלכלית, ראינו שיש תועלות גדולות מבחינת אחוז ההשמות ואיכות ההשמות.

אסתר דומיניסיני: לגבי מבני שירות התעסוקה, יש לנו תוכנית שכבר ממומשת: חלק מהלשכות, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי, לא התאימו לטעמי לקבלת הקהל ולשירות מטעם הממשלה.

אסתר דומיניסיני: קיבלנו תקציב מהאוצר, נכנסנו לתהליך של שיפוץ והחלפת נכסים, גם בלשכות בסכנין, בבקה אל-גרבייה, בשפרעם כבר הגענו להסדר עם ראש העיר והחלפנו לשכה.

אסתר דומיניסיני: גם נפתח לשכה חדשה בסכנין.

אסתר דומיניסיני: כל הלשכות שלנו, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי, שלטעמנו היו במצב לא מתאים – הרחבנו אותן.

אסתר דומיניסיני: רק לא מזמן ראש עיריית שאגור היה.

אסתר דומיניסיני: גם שם הרחבנו.

אסתר דומיניסיני: היתה שם לשכה קטנה מאוד, הוספנו 50-60 מ"ר, פרצנו והרחבנו את המבנה, כדי שיהיה חדר המתנה כמו שצריך.

אסתר דומיניסיני: מי שמכיר לשכות, אני מזמינה אותו לפנות אלינו.

אסתר דומיניסיני: עשינו סקר של הנכסים, וכשהיה אפשר להרחיב, שיפצנו והרחבנו.

אסתר דומיניסיני: תמיד אפשר לעשות יותר, אבל כולכם יודעים שגם המגבלות התקציביות בעייתיות.

אסתר דומיניסיני: לגבי פרויקטים מיוחדים, אם אמרתי שנושא השכלה והכשרה מקצועית זה אחת הבעיות, הרי שבשנים האחרונות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה השקיע הרבה מאוד בקורסים של השלמת השכלה למגזר זה.

אסתר דומיניסיני: יש סקירה של המנהלים שלנו לגבי מה שנעשה בתוכניות מיוחדות בצפון הארץ.

אסתר דומיניסיני: היו תוכניות מיוחדות של "עידית" לקידום חברתי תעסוקתי לנשים ערביות ודרוזיות בשיתוף עם משרד השיכון,שכלל השלמת השכלה.

אסתר דומיניסיני: יש מכינה טרום-תסוקתית שמנהל האגף להכשרה מקצועית לנשים חד-הוריות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אסתר דומיניסיני: יש קורסים מיוחדים לסייעות מאומנות, מיוחד לתושבות כפר מסדה ורג'אר.

אסתר דומיניסיני: בכלל הרבה מאוד מהקורסים לחד-הוריות ולנשים במגזר ערבי גם הקנו השכלת יסוד.

אסתר דומיניסיני: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הוביל בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: את יודעת אם נעשה מעקב אחר ההשתלבות?

אסתר דומיניסיני: אחרי ההשתלבות בעבודה?

אסתר דומיניסיני: בהחלט כן.

גאלב מג'אדלה: מה סדר גודל המשתלמים וכמה נקלטו?

אסתר דומיניסיני: יש פה הפניות.

אסתר דומיניסיני: מבחינת כמות הנשים שהשתתפו בהכשרה מקצועית, אין לי מספר מדויק.

אסתר דומיניסיני: אני לא אחראית על ההכשרה המקצועית, אלא זה אגף נפרד במשרד.

אסתר דומיניסיני: אני יכולה לתת לך ברזולוציה מדויקת כמה מהסקטור הערבי השתתף בהכשרות.

אסתר דומיניסיני: יש עכשיו קורס מיוחד ליזמות תכשיטנות במגזר הערבי, לנסות לעזור לנשים ערביות לעשות יזמות עסקית, יחד עם מת"י.

אסתר דומיניסיני: יש בהחלט מאמצים לעשות תוכניות מיוחדות לאוכלוסייה הזאת.

אסתר דומיניסיני: יש קורס לסייעות מאומנות בבקה אל-גרבייה.

אסתר דומיניסיני: יש קורס להשלמת השכלה באום אל-פחם.

אסתר דומיניסיני: יש מכינה טרום-תעסוקתית לנשים ברמלה.

אסתר דומיניסיני: בספטמבר פותחים כיתה למטפלות לגיל הרך במעונות יום במרכז הארץ.

אסתר דומיניסיני: בדרום יש תוכנית מיוחדת להכנת נערות בדואיות לעולם העבודה, עם המכללה הטכנולוגית בבאר שבע ואתנו.

אסתר דומיניסיני: עשינו כנס מיוחד בדרום עם בית הספר לעבודה סוציאלית, עם פרופ' קרנאווי, לנושא של המגזר הבדואי, כדי למצוא פתרון למגזר הזה בנושא הזה.

אסתר דומיניסיני: בלקיה עומד להיפתח קורס צורפות.

אסתר דומיניסיני: סליחה, זאת טעות שלי: לא היו מספיק מועמדים והקורס לא נפתח.

אסתר דומיניסיני: יש קורס לסייעות מאומנות וקורס מטפלות יום ברהט.

קריאה: כמה זה מתבטא בתקציבים, וכמה מהתקציב ממומש?

אסתר דומיניסיני: כמו שאמרתי, החלק היחסי של התקציב לא בידי, כי אני לא אחראית לו.

אסתר דומיניסיני: אחראי לכך האגף להכשרה מקצועית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אסתר דומיניסיני: לבקשת היושב-ראש, אשמח לפנות לאגף, לבקש את הפילוח המדויק של התקציבים המוקנים למגזר זה.

אסתר דומיניסיני: אבל צריך לזכור שחלק מהקורסים פתוחים לכול, וגם בהם, בקורסים שמקיים המשרד בכל רחבי הארץ, יש השתתפות של המגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: כאן, משום שידעתי שזו ועדה שדנה במיוחד במגזר הערבי, הבאתי דוגמאות לקורסים ייחודיים למגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: אבל כל הקורסים פתוחים לכל האנשים.

אסתר דומיניסיני: אם אנחנו פותחים כיתה בצפון, ושם יש אנשים מהמגזר הערבי, היא פתוחה בפניהם, והם משולבים.

אסתר דומיניסיני: הייתי בקורס של הנדסאיות תעשייה וניהול בצפון, במכללה, ופגשתי שם נשים ערביות משכילות שישבו בקורס, הן היו משולבות.

אסתר דומיניסיני: לכן צריך לדעת שגם בקורסים הרגילים הנתח הזה פתוח לכול.

אסתר דומיניסיני: למה אנחנו מייצרים את הקורסים המיוחדים האלה?

אסתר דומיניסיני: בגלל הבעייתיות שהזכרתי, בעיקר של הנשים הערביות, שלפעמים התרבות או המנטליות של הכפר לא מאפשרת להן לנסוע לקורסים רחוקים יותר.

אסתר דומיניסיני: לכן מייצרים להן קורסים קרובים, להן בלבד.

אסתר דומיניסיני: אבל כמובן, כל הקורסים פתוחים בפני כל המגזר הערבי.

גאלב מג'אדלה: ברשותך, אולי כדאי שנפנה לאגף להכשרה מקצועית ונבקש מהם נתונים.

גאלב מג'אדלה: אבל הייתי מציע שתבדקי, וגם אנחנו נבדוק במקביל, אם נעשה סקר צרכים: אילו קורסים ואיזו הכשרה צריך לתת לאנשים?

גאלב מג'אדלה: מה צורכי העבודה?

גאלב מג'אדלה: למה האנשים מתאימים?

גאלב מג'אדלה: לאן אפשר להפנותם?

גאלב מג'אדלה: אין לנו עניין להשקיע כספי מדינה בהכשרת אזרח, ובסופו של דבר אין לה דרישה.

גאלב מג'אדלה: האם נעשה סקר צרכים, כדי לדעת איפה ומשקיעים ובמה משקיעים?

גאלב מג'אדלה: שנית, מקומות עבודה שסירבו לקבל אזרחים ערבים, האם נפתח נגדם הליך משפטי?

אסתר דומיניסיני: קודם כול, הערכתך מצוינת ונכונה.

אסתר דומיניסיני: באמת, את המשאבים שעומדים לרשות האגף, צריך לנצל בצורה המיטבית, מה שבסופו של דבר יניע יציאה לעבודה.

אסתר דומיניסיני: אם עושים הכשרה, והאנשים לא יוצאים לעבודה בסוף, הם מתוסכלים עוד יותר.

אסתר דומיניסיני: אולי בסטטיסטיקה מישהו ירשום ירידה נתונים, אבל כמובן לא זאת הכוונה.

אסתר דומיניסיני: היום המדיניות של המשרד ושל שירות התעסוקה היא חד-משמעית: ההכשרה צריכה להיות ישימת הוצאה לעבודה.

אסתר דומיניסיני: המדיניות שמובלת היום על-ידי השר ועל-ידי המנכ"ל של המשרד, חד-משמעית: היא צריכה להתחיל מהצרכים שאנחנו, שירות התעסוקה, מכתיבים לאגף להכשרה מקצועית, בהתאם למה שאנחנו מזהים, איפה יש בעיות ולא מצליחים לשים אנשים בעבודה, יש הזמנות לעבודה ואין כישורים מתאימים; או איפה צריך הכשרה מסוימת והסבה לסוג מסוים של מובטלים.

אסתר דומיניסיני: האגף להכשרה מקצועית צריך לפעול בתיאום עם זה, על-פי דרישות שירות התעסוקה: לקחת את צורכי המשק, צורכי המובטלים, אפשרות ההשמה וכמובן לפי זה צריך לבנות את צורכי ההכשרה.

אסתר דומיניסיני: זאת המדיניות.

אסתר דומיניסיני: כך אנחנו רוצים לממש אותה.

אסתר דומיניסיני: איני אומרת שהכול חלק והסתדר, אבל אלו הדברים שקיימים.

אסתר דומיניסיני: עם הזמן הם יהיו משופרים יותר, וייתנו מענים טובים יותר.

אסתר דומיניסיני: בסופו של דבר בין הרצוי והמצוי יש דווקא כסף, בגימטרייה.

אסתר דומיניסיני: הכסף הוא מוגבל, אז צריך לנצל אותו הכי טוב.

אסתר דומיניסיני: אני חושבת שפחות או יותר עניתי על השאלות.

אסתר דומיניסיני: לשאלתך לגבי לוח זמנים ולגבי הנושא של יעדים,

דני גרא: ותוכניות עבודה.

אסתר דומיניסיני: שירות התעסוקה עובד לפי יעדים מינואר 2004.

אסתר דומיניסיני: כל לשכה שלי יודעת מה אחוזי ההשמה שהיא צריכה לבצע, כמה משרות נוספות היא צריכה להביא.

אסתר דומיניסיני: אגב, הלשכה בסכנין קיבלה את המקום הראשון בשנת 2004, מנהל שירות התעסוקה קיבל את המקום הראשון, כי הוא עמד ביעד, עבר את היעד, והצליח לעשות השמה מוצלחת ליותר דורשי עבודה.

אסתר דומיניסיני: זה יצא לו במזל, כי באותו חודש סכנין זכתה בכדורגל.

דני גרא: וגם היתה שביתה בעירייה.

אסתר דומיניסיני: את זה אני לא יודעת, את זה אני פחות אוהבת.

אסתר דומיניסיני: מכל מקום, בתחום הזה כל הלשכות של שירות התעסוקה, כולל במגזר הערבי, בהחלט שיפרו את הביצועים שלהן.

אסתר דומיניסיני: על זה אני אחראית.

אסתר דומיניסיני: על הנושא של ייצור מקומות עבודה במשק – אתה מבין שזו אחריות הממשלה להעביר מפעלים, להשקיע בנושא תחבורתי, לעשות כל המהלכים כדי לייצר מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: הזכרתי את פעילות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אסתר דומיניסיני: המשרד עוסק בזה הרבה מאוד, אבל מובן שהתהליכים של העברת מפעלים או הקמת מפעלים אינם תהליכים של מהיום למחר, אלו תהליכים ארוכי טווח.

אסתר דומיניסיני: במסגרת שוק השקעות הון יצרו את מסלול התעסוקה, לעודד העברת מפעלים.

אסתר דומיניסיני: כמובן, גם במגזר הערבי המסלולים האלה פתוחים לכולם.

אסתר דומיניסיני: צריך לעודד את האנשים גם לייצר יזמות עצמית וגם להיות מעורבים בנושא התעשייתי.

אסתר דומיניסיני: לגבי לוחות הזמנים, יש מכרזים, זה מתפרסם כל הזמן, וכל אחד רשאי לפנות.

אסתר דומיניסיני: גם המשרד, כשהוא יוצא בתוכניות ומעודד מעסיקים ומפעלים לעבור, הוא לא מעביר אותם בכוח.

אסתר דומיניסיני: התוכניות כבר מגובשות כולן, הכלים קיימים כולם.

אסתר דומיניסיני: צריך לראות איך הכלים שהמשרד העמיד לרשות המעסיקים ייצרו עכשיו מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: המשרד עוקב אחרי זה.

אסתר דומיניסיני: וכמובן, אנחנו עוקבים ובודקים כמה מקומות עבודה חדשים נוצרו.

אסתר דומיניסיני: אחד היעדים החזקים ביותר שאני דורשת מהעובדים שלי הוא לחפש יותר מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: אנחנו גם מעודדים חלק מהאנשים שמסוגלים לעשות יזמות עסקית באמצעות מת"י, כי גם בכפר אפשר לעשות עסקים קטנים שאין בהם סיכונים כלכליים, כדי לייצר.

אסתר דומיניסיני: למשל, דיברתי על הנושא של צורפות.

אסתר דומיניסיני: עשינו עכשיו קורס מיוחד, כי זיהינו שאפשר לייצר קורס מיוחד.

אסתר דומיניסיני: אגב, היה קורס ב"תדמור" לקצבים במגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: כל התקציב של האגף להכשרה המקצועית במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יועד אך ורק לקצבים מהמגזר הערבי, כי זוהתה דרישה.

אסתר דומיניסיני: פתחנו את הקורס רק עם מועמדים שלנו מהמגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: זה היה תקציב צבוע.

אסתר דומיניסיני: לשאלת הדובר הקודם, יש תקציב צבוע באגף להכשרה מקצועית, בעקבות הדיונים שהתקיימו, והוא מיועד אך ורק להכשרה במגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: אבל שוב, היות שאני לא ממונה על זה, אין לי הנתונים.

אסתר דומיניסיני: היושב-ראש יקבל אותם.

קריאה: 80% מהתקציב חזר, לא נוצל.

אסתר דומיניסיני: הקורסים לא בוצעו?

אסתר דומיניסיני: צריך לשאול מדוע זה לא נוצל.

אסתר דומיניסיני: אענה לך במיקרו, לא במקרו, ואפשר להעביר לך את הנתונים.

אסתר דומיניסיני: הייתי בכרמיאל לפני שבוע.

אסתר דומיניסיני: היו שם הרבה דורשי עבודה מהמגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: היו שם בנות שמתייצבות להבטחת הכנסה, בחורות צעירות.

אסתר דומיניסיני: שאלתי את מנהלת הלשכה למה הן לא יוצאות לעבודה, למה הן בלשכה.

אסתר דומיניסיני: כששאלתי אותן ישירות, חלק מהן קצת התחמקו מתשובה.

אסתר דומיניסיני: הן אמרו שהן לא רוצות כמה מהדברים.

אסתר דומיניסיני: לא הצלחתי לקבל תשובה ברורה.

אסתר דומיניסיני: אחת העובדות במקום אמרה שאלו בנות שהאבות שלהן לא מסכימים שהן יצאו לעבודה.

אסתר דומיניסיני: הן בהבטחת הכנסה כי הן מתייצבות ולא רוצות לצאת לעבודה.

אסתר דומיניסיני: מייד אחר כך נסענו להכשרה מקצועית בכרמיאל, יש בית ספר נהדר של המשרד בכרמיאל.

אסתר דומיניסיני: הגענו, והיה שם סגן השר, חבר הכנסת אפללו.

אסתר דומיניסיני: היינו באותו ביקרו בבית הספר.

אסתר דומיניסיני: על הספסל המתינו כעשר בנות.

אסתר דומיניסיני: באמת מוזר, אבל כל הבנות היו מהמגזר הערבי.

אסתר דומיניסיני: זה היה ריאיון לקורס למטפלות.

אסתר דומיניסיני: כדי שנשים יוכלו לצאת לעבודה צריך לפתוח יותר פעוטונים, צריך מסגרות, וזיהינו צורך למטפלות למעונות.

אסתר דומיניסיני: סגן השר שואל: את פה בריאיון, את רוצה ללכת לקורס?

אסתר דומיניסיני: היא אומרת שלא.

אסתר דומיניסיני: כל העשר שישבו שם אמרו חד-משמעי שהן לא רוצות.

אסתר דומיניסיני: לולא שמעתי במו אוזני הייתי אומרת שסתם אומרים.

אסתר דומיניסיני: למה הן לא רוצות?

אסתר דומיניסיני: לא רוצות.

אסתר דומיניסיני: הן חוזרות ללשכה.

אסתר דומיניסיני: אם הן לא הולכות להכשרה, אם אין להן מקצוע, יש בעיה.

גאלב מג'אדלה: כדי שנעשה איזון, צריך לבדוק את זה.

גאלב מג'אדלה: אף שלא הייתי אתך ועם סגן השר בכרמיאל, את צריכה לדעת: יש סוג של עבודה שהורים לא מרשים שהבת תעבוד בו.

גאלב מג'אדלה: איפה הרבה נשים ערביות?

גאלב מג'אדלה: במשרד החינוך.

גאלב מג'אדלה: מזכירה ערבייה מעדיפה מערכת ציבורית ולא עורך דין.

גאלב מג'אדלה: יש מנטליות.

גאלב מג'אדלה: החברה צריכה להתאים את העשייה לצורכי הציבור.

גאלב מג'אדלה: לכן עושים סקרי צרכים.

גאלב מג'אדלה: אני מעדיף שהבת שלי תעבוד במערכת ממלכתית, מוסדית, מסודרת.

גאלב מג'אדלה: לא רק משום תנאי השכר והתנאים הנלווים, אלא גם בגלל המסגרת.

גאלב מג'אדלה: אתם צריכים לדאוג לזה.

גאלב מג'אדלה: עם זאת, אני מודיע לך: היום הרבה צעירות ערביות מחזיקות ברישיון נהיגה, ומוכנות לנסוע 20-30 ק"מ כדי לעבוד.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לך הצעה ידידותית: כדאי ששירות התעסוקה יתמודד עם המציאות הזאת בכלים חדשים, בתפיסה חדשה, בראייה נכונה, מעשית ופרגמטית.

גאלב מג'אדלה: לא להיתפס לדברים ששייכים לעבר.

גאלב מג'אדלה: זאת המציאות.

גאלב מג'אדלה: אתן לך דוגמה פשוטה.

גאלב מג'אדלה: יש מאות, לא אגיד אלפים, של בוגרות מכללות.

גאלב מג'אדלה: הן למדו ארבע שנים, מורה בכירה.

גאלב מג'אדלה: אין להן במה לעבוד, שנתיים ושלוש, כי אין שעות במשרד החינוך.

גאלב מג'אדלה: יש כאן אחת כזאת, שסיימה את הלימודים לפני שלוש שנים.

גאלב מג'אדלה: ארבע שנים היא השקיעה כדי להיות מורה.

גאלב מג'אדלה: למה לא תיקחו את הציבור הזה, וזה מאות – ועוד פותחים מכללה: חוסר אחריות משווע של משרד החינוך, שנותן רישיון לעוד מכללה להכשיר מורים, כאשר מאות מורים לא עובדים; אולי צריך להקים על זה ועדת חקירה, מי נתן את הרישיון למכללה הזאת, ואיך הוא ניתן.

גאלב מג'אדלה: קחו את הציבור הזה, תבדקו איך אפשר להכשירו, לעשות לו הסבה מקצועית בתחום החינוך, כדי לשמור על האופי.

גאלב מג'אדלה: גם אבי, עליו השלום, רצה שאהיה מורה, ואני לא רציתי.

גאלב מג'אדלה: לפני 35 שנה זה היה משהו עם סטטוס.

גאלב מג'אדלה: קחו את הציבור הזה.

גאלב מג'אדלה: מדובר במאות צעירות אקדמאיות, אינטליגנטיות, חלק מהן נשואות.

גאלב מג'אדלה: הן רוצות לעבוד.

גאלב מג'אדלה: גב' דומיניסיני תסיים, ואחר כך ניתן רשות דיבור לאחרים.

אסתר דומיניסיני: אתייחס.

אסתר דומיניסיני: קודם כול, בהחלט יש לנו מרכז לייעוץ תעסוקתי, ואנחנו מאפשרים לאנשים לבדוק התאמה למקצועות אחרים ולקבל ייעוץ, לעשות תוכניות הסבה.

חיידר עלי: יש מרכז לציבור הערבי?

חיידר עלי: אין.

אסתר דומיניסיני: מישהו שאל אותי, ועניתי על זה.

אסתר דומיניסיני: בסך הכול יש ארבעה מרכזים בכל רחבי הארץ: חיפה, תל-אביב, ירושלים ובאר-שבע.

אסתר דומיניסיני: אלו מרכזים שיש בהם כלים כבדים מאוד, תוכנות, יועצים מקצועיים וכו'.

אסתר דומיניסיני: צריך לעשות מבחנים.

אסתר דומיניסיני: מכל אזור הצפון באים לחיפה.

אסתר דומיניסיני: נכון שהתוכנית שלי היא לנסות להעביר את כל מערכת הבחינות לאינטרנט, כדי שיהיה אפשר לדחוף את זה לכל נקודות הקצה, והאנשים לא יצטרכו לבוא למרכזים, לפחות לגבי הדברים הפחות מעמיקים.

אסתר דומיניסיני: לגוף העניין, קורס המטפלות שציינתי הוא גם לגבי מסגרות פורמליות: הרשויות המקומיות, נעמ"ת וויצ"ו.

אסתר דומיניסיני: אנשים אוהבים להיות עובדי מדינה, מסודרים.

אסתר דומיניסיני: אבל צריך להבין שחלק מהמשרות במשק אינן כאלה.

אסתר דומיניסיני: הרי שירות המדינה לא יכול לקלוט את כולם.

אסתר דומיניסיני: אני מבינה, כל אחד רוצה קביעות, זה ברור.

אסתר דומיניסיני: מכל מקום, אם אין מספיק מקומות בשירות הציבורי, והוא חסום, כי יש שם קיצוץ, האלטרנטיבה היא להיות מובטל או להשתלב בסקטור הפרטי, בכל זאת, לזמן ביניים.

גאלב מג'אדלה: יש חברות ממשלתיות, יש מערכות אחרות, שחסומות בפני האקדמי הערבי.

גאלב מג'אדלה: אני לא מדבר רק על שירות המדינה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לבדוק את הדברים.

גאלב מג'אדלה: נמצאת כאן דורית נובק.

גאלב מג'אדלה: המערכת שלה בנצרת בבעיה, המערכת שלה במשולש בהמראה.

גאלב מג'אדלה: זו אותה תוכנית, אותה מערכת.

גאלב מג'אדלה: צריך לבדוק זאת.

גאלב מג'אדלה: נצרת ובקה אל-גרבייה זה אותו דבר, אין הרבה הבדל.

גאלב מג'אדלה: היא בבעיה במערכת בנצרת, הם עלו שם על שרטון.

גאלב מג'אדלה: במקום אחר, במקרה בקה אל-גרבייה – לא אומר שיש הצלחה, אבל יש המראה.

גאלב מג'אדלה: אחר כך היא תספר לך למה.

אסתר דומיניסיני: הייתי שם אתה, לפני שבוע.

גאלב מג'אדלה: אגיד לך למה: היא יצאה מהבית ב-06:00, הגיעה לבקה אל-גרבייה ב-07:45, נפגשה עם אנשים, הביאה את הצוות, היו אנשים עם יוזמה שהעלו בעיות, ניתנו תשובות על הבעיות.

גאלב מג'אדלה: אנשים ראו שיש כאן כתובת, שיש מענה, שיש דו שיח, שיש פרטנר.

גאלב מג'אדלה: צריך לבדוק את הדברים.

גאלב מג'אדלה: הציבור הערבי עבר מהפכה גדולה, על אחת כמה וכמה הנשים.

גאלב מג'אדלה: אני מציע לכם: לא נתגבר על העוני אם לא יהיו שני מפרנסים במשפחה.

גאלב מג'אדלה: לא נגיע לשוויון במשפחה, לרמת חיים נכונה וטובה, אם לא תהיה אם עובדת ואישה משכילה.

גאלב מג'אדלה: חבל על הזמן.

גאלב מג'אדלה: לכם יש תפקיד עצום בעניין הזה.

אסתר דומיניסיני: אין ויכוח, אני מסכימה עם כל מילה.

פייסל אל-הוזייל: אמשיך במשפטים שאמרת, היושב-ראש, לגבי בנות.

פייסל אל-הוזייל: האמירה שלך שבנות נמנעות מלצאת לעבודה חיצונית לא נכונה.

אסתר דומיניסיני: אל תעשה הכללה, לא אמרתי שכולן.

קריאה: מובן מהדברים שלך שזה העניין.

אסתר דומיניסיני: יש בעיה מסוימת,

פייסל אל-הוזייל: גברתי, הקשבתי לדברייך, גם את צריכה להקשיב לי, אפילו שאומר דברים שירגיזו.

פייסל אל-הוזייל: יש בנות מהמשולש ויש בנות מהגליל שמגיעות לנגב.

פייסל אל-הוזייל: בחורה שמגיעה לנגב ורוצה לחפש עבודה, ושוכרת בית ויושבת חודש ימים – אין מקום לטענה שהיא לא יכולה.

פייסל אל-הוזייל: אצלנו בנגב יש מקום שנקרא אל-פורעה, זו קללה, ובנות הולכות לשם ולומדות, ברגע שמאפשרים להן.

פייסל אל-הוזייל: אני מרהט, והבלוף הכי גדול זה כל הנושא של קורסים להכשרה.

פייסל אל-הוזייל: עשיתם אין-ספור קורסים להכשרה מקצועית, הכנסתם אנשים לאשליה.

פייסל אל-הוזייל: לעשות קורס, ואין מקומות עבודה – אין טעם לעשות את זה.

פייסל אל-הוזייל: לא צריך לעשות את זה.

פייסל אל-הוזייל: בחורות בדואיות, אוכלוסייה שהיא יותר קשה מהמגזר הערבי, הן יוצאות לעבוד, ברגע שנותנים להן לעבוד, ברגע שמאפשרים להן.

פייסל אל-הוזייל: הן עובדות בבאר שבע ובקריית-גת במפעלים, בכל מקום שאפשר.

פייסל אל-הוזייל: לגבי הלשכה, לפעמים הדברים מאוד מרגיזים.

פייסל אל-הוזייל: אם היית אומרת שאת צריכה להביא פקיד וזה היה בשנות הארבעים, בשנת 1948, הייתי יכול לבלוע את זה.

פייסל אל-הוזייל: אז בקושי ידענו קרוא וכתוב.

פייסל אל-הוזייל: אבל היום יש לנו דוקטורים ואנשים משכילים, ומביאים לנו פקיד מאופקים.

פייסל אל-הוזייל: ואני לא נגד אף אחד.

פייסל אל-הוזייל: יש לנו עשרות, וגם מאות, שיכולים להכניס אותו בכיס הקטן.

פייסל אל-הוזייל: זה גם לגבי הביטוח הלאומי, לצערי הרב.

פייסל אל-הוזייל: אם יש תירוצים שהאנשים אינם בוגרי צבא, אז יש בדואים שעושים צבא, והם גם בוגרי צבא וגם בוגרי אוניברסיטה.

פייסל אל-הוזייל: אין שום תירוץ, פשוט משום שהוא בדואי הוא לא צריך להיות במערכת הזאת.

פייסל אל-הוזייל: ברגע שיש בדואים שעובדים בבאר שבע, וצריכים להגיד לאנשים שילכו הביתה, הם הראשונים שמסולקים משם.

פייסל אל-הוזייל: זאת המציאות.

חיידר עלי: עכשיו מביאים מישהו מגוש קטיף לנהל את זה.

פייסל אל-הוזייל: ראינו את זה אתמול.

פייסל אל-הוזייל: יכול להיות שהאנשים כאן קצת מבינים עניין.

פייסל אל-הוזייל: דיברת כחצי שעה, אבל לא דיברת על מדיניות, לצערי הרב.

פייסל אל-הוזייל: זה תיאור של מצב.

פייסל אל-הוזייל: אני לא צריך את תיאור המצב.

פייסל אל-הוזייל: אנחנו רוצים לראות מה המדיניות.

פייסל אל-הוזייל: כאן אני פונה ליושב-ראש.

פייסל אל-הוזייל: אנחנו לא צריכים ועדת אור.

פייסל אל-הוזייל: אנחנו חיים את המציאות הזאת.

פייסל אל-הוזייל: בשביל מה צריך את הוועדה הזאת?

פייסל אל-הוזייל: הוועדה הזאת באה לשים דגש?

פייסל אל-הוזייל: בסדר.

פייסל אל-הוזייל: יש ועדת אור, יש נתונים, המסמכים ישנם כאן, יש החלטות ממשלה, יש המלצות.

פייסל אל-הוזייל: ריבונו של עולם, איפה היישום?

פייסל אל-הוזייל: האם יש מדיניות לממשלה הזאת?

פייסל אל-הוזייל: האם יש כוונה ליישם דברים?

פייסל אל-הוזייל: אתמול היה אצלנו ב"סיכוי" אירוע יוצא מן הכלל.

פייסל אל-הוזייל: הכאב הזה אינו נחלתם של הערבים או הבדואים בלבד, הוא נחלת כל המגזר, כל המדינה.

פייסל אל-הוזייל: השתתפו יהודים שם.

פייסל אל-הוזייל: היה יום מאוד מעניין.

פייסל אל-הוזייל: אני יכול להגיד את המסקנה.

פייסל אל-הוזייל: בא שר הפנים, והוא רצה לצאת מהכלים.

פייסל אל-הוזייל: השר הזה יכול להכתיב מדיניות.

פייסל אל-הוזייל: אבל אחרי שהוא מסתלק, והוא לא יכול להיות מתנחל קבע במשרד הפנים, הפקידות חוזרת למדיניות מלפני 10-15 שנה.

פייסל אל-הוזייל: זאת המציאות, לצערנו.

פייסל אל-הוזייל: אני לא יכול להעלות על דעתי שבמשרד הפנים, שיש שם היום אנשים שלא יודעים קרוא וכתוב, אפילו פקיד ערבי במרשם האוכלוסין לא נמצא שם.

פייסל אל-הוזייל: אפילו שלוחה לעשות ברהט אין.

פייסל אל-הוזייל: אנחנו מדברים על מדינה נאורה.

פייסל אל-הוזייל: אומרים שצריך לשלב את הערבים, שצריך לשלב את המשכילים.

פייסל אל-הוזייל: אלו סיסמאות, לצערי הרב.

פייסל אל-הוזייל: ואז בא אחד כמוני, שממלא מקום ראש עיר, ומדבר על מדיניות קיצונית, לצערי, ומי שיצר אותה הוא מי שמעצב את המדיניות, לא פחות ולא יותר.

פייסל אל-הוזייל: ואז אומרים שהאנשים קיצוניים.

פייסל אל-הוזייל: מהזה ?

פייסל אל-הוזייל: כל הזמן נגיד "אהלן וסהלן"?

פייסל אל-הוזייל: ראינו שברגע שיש רגישות ונחישות, הסיסמה שהיתה – אין בעיה של כסף, אין בעיה של דולרים.

פייסל אל-הוזייל: אבל ברגע שמדובר במגזרים אחרים יש בעיה של כסף, יש בעיה של רגישות ויש גם בעיה של נחישות.

פייסל אל-הוזייל: התוצאה היא שיש הרבה פשע, התוצאה היא שיש הרבה עבריינות, וגם השכנים לא יכולים להיות בשקט.

דניאלה במברגר-אנוש: הזכרת בדברייך את העובדה שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עושה מאמצים גדולים מאוד ליצור מקומות עבודה.

דניאלה במברגר-אנוש: אני מצפה ומבקשת שתפרטי קצת במה מדובר: האם מקימים אזורי תעשייה?

דניאלה במברגר-אנוש: האם פרויקטים שהיו קיימים קיבלו כספים?

דניאלה במברגר-אנוש: האם יש תקציבים לפרויקטים חדשים?

דניאלה במברגר-אנוש: תמיד אנחנו חוזרים ל-4 מיליארד ש"ח הבלתי נדלים, שלא קורה עמם דבר.

אהוד פראוור: קורה גם קורה, בוצע גם בוצע.

אהוד פראוור: צריך להגיד את זה.

דניאלה במברגר-אנוש: צריך לשמוע מה נעשה בעניין הזה.

חיידר עלי: אתייחס יותר בהרחבה כשמר ברגר ידבר ויציג את הנתונים לגבי האזרחים הערבים בשירות המדינה ובחברות הממשלתיות, אבל יש לי כמה הערות קצרות.

חיידר עלי: אני חושב שהבעיה המרכזית היא הבעיה של המדיניות.

חיידר עלי: לצערי, הפקידים הבכירים, שקובעים את המדיניות, מנותקים מהמציאות.

חיידר עלי: אני לא מדבר על אסתר באופן ספציפי.

חיידר עלי: זו בעיה כללית, שמאפיינת את כל הממשל והמשטר במדינת ישראל.

חיידר עלי: הם באים, מציגים דברים יפים, הישגים קונקרטיים.

חיידר עלי: הציבור הערבי לא מרגיש את זה.

חיידר עלי: האזרחים הערבים במדינת ישראל לא שותפים לתהליך קביעת המדיניות.

חיידר עלי: לכן אתם נתקלים לפעמים בבעיות – אומרים שלא רוצים, מדברים בשפה של "מיעוט" ולא בשפה של "אזרחים", מדברים בשפה של "מגזר" ולא בשפה של "ציבור".

חיידר עלי: הבעיה המרכזית היא שברגע שמתחילים לתכנן לא משתפים את האקדמאים, את היועצים המקצועיים של הציבור, שגם מבינים את המציאות וגם מבינים את הממשל, ולדעתי יכולים להגיע למקום שבו אפשר לתכנן יחד וגם לבצע.

חיידר עלי: שנית, לדעתי הבעיות הן לא רק בעיות של משרדים ספציפיים.

חיידר עלי: כמובן, הבעיות נמשכות שנים רבות.

חיידר עלי: כל פתרון של בעיה צריך שיהיה במכלול.

חיידר עלי: כלומר, צריך להקים ועדות בין-משרדיות לטפל בנושאים.

חיידר עלי: את אומרת שזה לא עניין שלך אלא של משרד החינוך.

חיידר עלי: משרד החינוך, בישיבה אחרת שהיושב-ראש בוודאי מזמן, יגיד שזו בעיה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

חיידר עלי: ואז הנציג ואומר שזו בעיה של אגף אחר במשרד אחר.

חיידר עלי: כל אחד מתנתק מאחריות וזורק את הכדור לאגפים אחרים.

חיידר עלי: אני חושב שצריך למקד כל בעיה, וצריך להזמין נציגים ממשרדים שונים, לעבוד יחד וגם לבדוק תוצאות.

חיידר עלי: ועדת אור אמרה, והיושב-ראש כבר אמר את זה הרבה בישיבות קודמות, שכל הממשלות בישראל נכשלו עד כה במימוש והגשמה של רעיון השוויון בין ערבים ויהודים במדינה.

חיידר עלי: ממש נכשלו.

חיידר עלי: אני חושב שהן עדיין נכשלות.

חיידר עלי: הפתרון: הממשלה צריכה לקחת את נושא האזרחים הערבים ברצינות, לתכנן גם לטווח ארוך וגם לטווח קצר.

חיידר עלי: מר פייסל אל-הוזייל הזכיר כאן:

חיידר עלי: כאשר ראש הממשלה נחוש לעשות משהו, הוא הולך נגד כולם: נגד הממשלה שלו, נגד השרים, נגד חברי כנסת, נגד המורדים ונגד כולם.

חיידר עלי: הוא מקים מוסדות, מתקצב אותם, מנחה את כל הגופים במדינה, שולח אותם, ואומר להם להיות נחושים ורגישים.

חיידר עלי: אנחנו לא רואים לא נחישות ולא רגישות, אלא התעלמות, זלזול והזנחה.

חיידר עלי: לצערי הזלזול וההזנחה הם גם בחוקים ובהחלטות שהכנסת והממשלה עצמן מקבלות.

חיידר עלי: אנחנו כאן לא רק כדי לבקר ולומר שאתם לא עושים, אלא כדי לייעץ לכם מה כדאי לעשות.

חיידר עלי: עמותת "סיכוי" מציעה לכם את כל האפשרויות המקצועיות לעזור לכם.

חיידר עלי: אני חושב שאת באופן אישי עושה הרבה עבודה טובה, ולדעתי צריך להמשיך לעשות עבודה.

יזיד חליפה: חברי איברהים זועבי מהכפר שלי, יש לנו נציג בשירות המדינה.

יזיד חליפה: אני חולק עלייך: שיעור האבטלה נובע ממדיניות הממשלה, לא רק ממשלת שרון אלא כל הממשלות שהיו במדינת ישראל.

יזיד חליפה: זה מתבטא בהרבה דברים, ואחד מהם הוא הדיכוי של המגזר הערבי.

יזיד חליפה: לא נותנים לנו תשתיות, לא נותנים לנו להתפתח, לא נותנים לנו לבנות בתים, לא נותנים לנו אזורי תעשייה.

יזיד חליפה: בואו נסתכל על המועצה אזורית גלבוע, המועצה שלנו.

יזיד חליפה: אין אזור תעשייה במועצה האזורית גלבוע.

יזיד חליפה: אנחנו שם תשעה כפרים ערביים.

יזיד חליפה: לאן האנשים ילכו?

יזיד חליפה: איפה הם יעבדו?

יזיד חליפה: הזכרת שהבעיה היא שהביאו כמה פועלים תאילנדים.

יזיד חליפה: לא גברתי, זאת לא הבעיה.

יזיד חליפה: הבעיה שכולם מתחמקים ממנה היא שהעבירו את חוק הבטחת הכנסה, האבטלה, אמרו להם שיפרו וירבו, ואז ייתנו להם 5,000 ש"ח, והם ישבו בבית ויקבלו משכורת.

יזיד חליפה: מה שקרה הוא שנולד דור של עשר שנים שלא הלכו לעבוד.

יזיד חליפה: אז כולם איבדו את המקצוע שלהם.

יזיד חליפה: הזכרתם את ענף הבנייה.

יזיד חליפה: בדור שלי לא תמצאי מישהו מקצוען שהוא בנאי, שיכול לבנות בית, שהוא טייח.

יזיד חליפה: אם אני זוכר טוב, בכיתה שלי היו 20 תלמידים.

יזיד חליפה: אנחנו רק שניים שהלכו לאוניברסיטה.

יזיד חליפה: כל השאר – הבנות עקרות בית, והיו שהלכו לבניין.

יזיד חליפה: לדור שבא אחרי אין מקצוע.

יזיד חליפה: לאן הם ילכו?

יזיד חליפה: הם אמרו: יש לי הבטחת הכנסה, למה לי לעבוד בבניין?

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים לשמוע את המשנה לנציבות שירות המדינה.

יזיד חליפה: עוד רגע.

יזיד חליפה: יש לי כל כך הרבה בפנים.

דני גרא: יש לי שאלה קצרה.

גאלב מג'אדלה: שאלה, אחר כך אסתר תשיב, בבקשה, ואנחנו רוצים להתקדם.

דני גרא: שמעת שאנשים מדברים על מדיניות.

דני גרא: אני פורט את זה לסעיפים: האם יש תוכנית עבודה ארוכת טווח?

דני גרא: לא לסכנין, לרבעון השלישי של 2004 – זה לא מעניין אותי.

דני גרא: חלק מהקודקודים שציינת מצויים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה: פיתוח אזורי תעסוקה, וגם הכשרה לתעסוקה.

דני גרא: הדבר השלישי הוא תעסוקה.

דני גרא: אלו תהליכים שנמשכים זמן, גם פיתוח אזורי תעסוקה הוא לא משהו שנמשך יום או יומיים, ויש תוכנית כזאת.

דני גרא: האם לשירות התעסוקה יש תוכנית כזאת?

דני גרא: אני אומר לך כך: היום מצב האבטלה בסקטור הערבי הוא טוב.

דני גרא: אני אומר את זה לכולכם.

דני גרא: זאת משום ששיעור ההשתתפות בכוח העבודה נמוך.

דני גרא: כאשר נשים תצאנה ותשתתפנה בכוח העבודה, האבטלה תהיה יותר גבוהה.

דני גרא: אז מצד אחד הממשלה אומרת שהיא רוצה להעלות את ההשתתפות בכוח העבודה.

דני גרא: אבל מה זה יביא?

דני גרא: את ערוכה לזה היום, כשירות תעסוקה?

דני גרא: את נערכת לתוכנית למשך 3-5 שנים?

דני גרא: על זה שאלתי ולא קיבלתי תשובה.

אסתר דומיניסיני: אתם שואלים שאלות מאוד טובות, אבל אתם מבינים שהן לא על שולחני.

אסתר דומיניסיני: שניכם מעלים שאלות מאוד טובות שנוגעות לכל מדיניות הממשלה, כל המשרדים: יצירת מקומות עבודה, קביעת מדיניות, חקיקת חוקים.

אסתר דומיניסיני: אתה שואל אותי על זה?

אסתר דומיניסיני: אם אתה רוצה לקבל תשובה אינטגרטיבית, ואני מסכימה מאוד, גם עם עמותת "סיכוי" וגם עם ההערה שלך, שצריך מדיניות מתואמת בין המשרדים וצריך ראייה כוללת – בכל מה שנוגע למשדר אני מציעה להזמין את מנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שבעצם אחראי על כל זרועות המשרד בנושא מדיניות המשרד לעניין תעסוקה, הכשרה מקצועית, מפעלים וכו'.

אסתר דומיניסיני: הוא ייתן התייחסות לכל התחומים שנמצאים על סדר היום של המשרד בכל הנושאים שאתם מעלים.

אסתר דומיניסיני: אלו לא תחומי האחריות שלי.

אסתר דומיניסיני: אני, כמנכ"ל שירות התעסוקה, לא מייצרת מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: אני יכולה לשלב אנשים בעבודה, להוציא אותם להכשרה וכו' – כשקיימים מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: צריך להבחין בהבדל הגדול הזה.

אסתר דומיניסיני: יצירת מקומות עבודה, השקעת משאבים בתשתיות וכו', אני יכולה להסכים עם כולם, אבל אלו החלטות ממשלה, וצריך לשאול על כך בפורום אחר, שעונה על החלטות הממשלה ועל מה שקורה אתן אחרי שמחליטים אותן, מה מיושם.

אסתר דומיניסיני: אתייחס לסוגייה שלי.

אסתר דומיניסיני: אני רוצה לומר חד-משמעית: דווקא בסוגייה הזאת של מדיניות עבודה ותעסוקה, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עשה הרבה מאוד בשנים האחרונות.

אסתר דומיניסיני: בהחלט יש תוכנית, דברים ממומשים, יש מעקב שוטף ושיטתי אחרי התוצאות לתוכניות שהמשרד גיבש, ובאמת מושקעת מחשבה רבה איך לקדם יצירת מקומות עבודה.

אסתר דומיניסיני: לשאלות הספציפיות שנשאלו.

אסתר דומיניסיני: לגבי דבריו של ממלא מקום ראש עיריית רהט: אומר משהו לא נוח:

אסתר דומיניסיני: גם אני לא מרוצה מההלימה בין ההכשרה המקצועית לבין הצרכים שאני צריכה.

אסתר דומיניסיני: התיאום הזה צריך להיות טוב יותר.

אסתר דומיניסיני: לשלוח אנשים להכשרה שלא מניבה תוצאות בסופה, חבל על הכסף פעמיים ועל התסכולים.

אסתר דומיניסיני: הנושא נמצא בעבודה.

אסתר דומיניסיני: אני מקווה שהוא יוסדר בסופו של יום.

אסתר דומיניסיני: אני יכולה להסכים מאוד עם טענתך, זו גם טענתי.

אסתר דומיניסיני: ואני מטפלת כדי שהנושא ישופר.

אסתר דומיניסיני: בשביל מה לשלוח אנשים להכשרה סתם?

אמנון בארי: מי הגורם שמתאם את הדברים?

אמנון בארי: צריך אדם שיודע מה צריך ומה עושים.

אסתר דומיניסיני: לא תמיד מספיק שכולם יודעים.

אסתר דומיניסיני: בסוף צריך לבנות את התהליכים, כדי שזה יקרה.

אסתר דומיניסיני: כולם יודעים, אבל המערכות השלטוניות, גם המבניות וגם התהליכיות, לא תמיד בנויות הכי יעיל והכי נכון כדי להשיג את המטרה בסופו של דבר.

אסתר דומיניסיני: הנושא הזה, אנחנו מודעים לו במשרד, והוא מטופל.

אסתר דומיניסיני: אני מקווה שבימים הקרובים הוא יבוא לידי פתרון ותהיה הלימה טובה, והמסגרות ייתנו את המענים המדויקים, בהתאם לצרכים של האוכלוסייה, ולא ישלחו להכשרה שלא לצורך.

אמנון בארי: האם הדרישה מגיעה מהמשרד שלכם?

אמנון בארי: אתם מעלים את הדרישה להכשרה?

אמנון בארי: זה הסדר של הדברים?

אסתר דומיניסיני: זה הסדר שצריך להיות, והוא לא מתקיים במלואו.

אסתר דומיניסיני: יש הרבה צרכים שצריכים להישקל.

אסתר דומיניסיני: כפי שהוזכר על-ידי היושב-ראש, ההחלטה על יצירת הכשרה צריכה לבוא מהרבה תחומים: היא צריכה לבוא מהצרכים הייחודיים של האוכלוסיות הייחודיות, מהאזורים הגאוגרפיים הייחודיים, מצורכי התעשייה, מהצרכים של דורשי העבודה.

אסתר דומיניסיני: היא לא באה ממקום אחד.

אסתר דומיניסיני: זו צריכה להיות אינטגרציה שלצרכים, שבסוף יושב מישהו ואמר: כאן צריך לתת את זה וכאן צריך לתת את זה.

אסתר דומיניסיני: כך בונים תוכניות.

אסתר דומיניסיני: האמן לי, אני יודעת את הדברים האלה, ואני מקווה שבסופו של יום הם גם ייוצבו ויתוקצבו בהתאם.

אסתר דומיניסיני: זה לשאלתך, ואני מאוד מסכימה.

מוחמד תיתי עבאס: לדעתי בתקופה האחרונה הנושא שדיברת עליו הפך להיות למדיניות בלשכות.

מוחמד תיתי עבאס: אני לא יודע מה הולך במגזר היהודי, אני מדבר על המגזר הערבי.

מוחמד תיתי עבאס: אין מטרה בנושא ההכשרה.

מוחמד תיתי עבאס: מה שאני רואה, מה שקורה באזור שלי, ליד כרמיאל, זה רק לשלוח אנשים על מנת להוריד את אחוז האבטלה.

מוחמד תיתי עבאס: זה לא מעניין, זה מה שחשוב שם.

אסתר דומיניסיני: זה היה קיים היסטורית.

אסתר דומיניסיני: זה לא כל כך קיים היום, כי יום אין מספיק כסף כדי שזה יקרה.

מוחמד תיתי עבאס: מפטרים עובדות בתפירה ב"דלתא", ובאותו חודש שולחים בחורות כדי להכשירן לתפירה.

אסתר דומיניסיני: נכון, אין קשר בין יד ימין ליד שמאל.

אסתר דומיניסיני: זה לגבי ההכשרה המקצועית.

אסתר דומיניסיני: לגבי הנושא שהוזכר, פקיד ברהט שאינו תושב המקום.

אסתר דומיניסיני: קודם כול, כמו שאתה יודע, גם אני לא קולטת עובדים כרגע אלא רק מקצצת.

אסתר דומיניסיני: כל החלטות הממשלה לקיצוצים רוחביים הן להוציא עובדים.

אסתר דומיניסיני: את מה שיש לי אני מווסתת הכי טוב.

אסתר דומיניסיני: היות שיש עומס גדול יותר ברהט, אני מעבירה פקידים ממקומות אחרים לרהט, כדי שברהט יקבלו שירות טוב יותר.

אסתר דומיניסיני: זה לא שגייסתי עובד חדש מאופקים כדי להביאו לרהט.

אסתר דומיניסיני: זאת לא תמונת המצב.

אסתר דומיניסיני: העובד הזה כבר היה עובד שירות התעסוקה, ואני רק העברתי אותו, כדי שברהט לא יהיו תורים גדולים, כדי שיקבלו שירות טוב יותר.

אסתר דומיניסיני: זה לא שלא חיפשתי מרהט מישהו לדברים האלה.

אסתר דומיניסיני: לגבי המדיניות, התייחסנו.

אסתר דומיניסיני: אני משיבה אותו דבר לנציגת האגודה לזכויות האזרח: אם רוצים לראות את כל התוכניות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, השקעות הון וכו', ובאמת יש עשייה גדולה מאוד, צריך לזמן את המנכ"ל.

אסתר דומיניסיני: הוא ייתן סקירה מקיפה.

דניאלה במברגר-אנוש: בתחילת הישיבה, כשהיושב-ראש שאל אם יש נציג של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, היית גאה מאוד לומר שאת נציגת המשרד.

דניאלה במברגר-אנוש: מתברר שבתחומים האלה, שהם מאוד חשובים, אין נציג נוסף.

אסתר דומיניסיני: לא אמרתי שאני נציגת המשרד, אמרתי שלשכת התעסוקה שייכת למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אסתר דומיניסיני: יש דברים שהם במסגרת המנהל וכו', ואת הראייה הכוללת יכול להביא המנכ"ל, שהוא הממונה על כל הדברים.

קריאה: המנכ"ל אמר: נביא את שירות התעסוקה שייתן לכם טיפול נקודתי.

קריאה: כעת את אומרת שהמנכ"ל צריך לבוא.

קריאה: תדעי, כך זה עשרים שנה, וזה יישאר עוד חמש שנים, אותן תשובות.

אסתר דומיניסיני: שמע, אני אזרחית מדינת ישראל,

גאלב מג'אדלה: אסתר שנה ושמונה חודשים בתפקיד.

דניאלה במברגר-אנוש: אין שום תלונה אישית נגדה.

דניאלה במברגר-אנוש: זה לא העניין.

דניאלה במברגר-אנוש: העניין הוא המערכת, איך הדברים עובדים, איך מקבלים תשובות בישיבה חשובה.

אסתר דומיניסיני: לכן יש חבר כנסת, שצריך להילחם במוסדות השלטון, על מנת שהדברים יהיו אחרת במדינה.

אסתר דומיניסיני: היושב-ראש ביקש שאסכם: מבחינת שירות התעסוקה אנחנו קשובים לצרכים של האוכלוסייה, עם הכלים שעומדים לרשותנו.

אסתר דומיניסיני: אנחנו עושים את המרב והמיטב שאנחנו יכולים.

אסתר דומיניסיני: אני לא אומרת שזה אופטימלי, יש הרבה מה לשפר.

אסתר דומיניסיני: התפקיד שלי הוא לעשות את זה.

אסתר דומיניסיני: אני מקווה שתוך זמן לא ארוך נגיע לכך שבפעם הבאה, אם ניפגש בוועדה, תהיו מרוצים יותר, אף שלא ראיתי כאן ביקורת ספציפית על הפעילות שלנו.

אסתר דומיניסיני: אני לוקחת את האתגר שזרק נציג עמותת "סיכוי".

אסתר דומיניסיני: אזמן את מי שתאמר לי לזמן.

אסתר דומיניסיני: בהחלט אשמח לפגישה, שבה אתם תגידו לי איך אתם מזהים את הצרכים, כדי לראות אם יש דברים שבהם לא קלענו לדעתכם.

אסתר דומיניסיני: בהחלט נשמח לשמוע וללמוד.

אסתר דומיניסיני: אין ספק שאתם מכירים – אולי טוב יותר מחלק העובדים שאינם בני מיעוטים – את הצרכים.

אסתר דומיניסיני: אני לא חושבת שהפערים יהיו גדולים.

אסתר דומיניסיני: אשמח לשתף פעולה.

אסתר דומיניסיני: אני מרימה את הכפפה.

אסתר דומיניסיני: אני מודה ליושב-ראש על הזימון.

איברהים זועבי: לגבי הכפרים הערביים הקטנים, שלא נכללים במידע על שיעורי האבטלה: יש כפרים ערביים קטנים, 32 במספר, שנמצאים במחוז חיפה והצפון.

איברהים זועבי: פניתי למר צרפתי, והבעיה עדיין לא נפתרה.

איברהים זועבי: האם תואילי לעזור לנו בכך, מבחינת נתונים ואחר כך בהכשרה מקצועית.

אסתר דומיניסיני: העברתי ליושב-ראש נתונים מפורטים.

אסתר דומיניסיני: העבר אלי את כל הבקשות, אני מבטיחה לשלוח לך אישית.

גאלב מג'אדלה: מר איברהים זועבי ממשרד ראש הממשלה, אם מקובל עליך, אני מציע שתעביר לגב' דומיניסיני את הבקשה.

איברהים זועבי: העברתי זאת למר צרפתי, האחראי.

איברהים זועבי: אעביר גם אליה.

אסתר דומיניסיני: אדאג להעביר את החומר, חד-משמעי.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מזמינים אותך להמשיך אתנו, כי לדעתי יש קשר בין שני הנושאים.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש ממר יעקב ברגר, המשנה לנציב שירות המדינה, לפתוח את החלק השני של הדיון.

יעקב ברגר: תודה רבה.

יעקב ברגר: גם אני אתחיל כמו אסתר, כי אין אפשרות, וגם לא נכון, להתווכח עם העובדות.

יעקב ברגר: נכון ליום הזה, מול היעדים שהממשלה קבעה, אנחנו בפיגור.

יעקב ברגר: בהחלט קיים חשש,

קריאה: רוורס.

יעקב ברגר: אדוני, תרשה לי, אני חולק עליך.

יעקב ברגר: נראה אם אנחנו ברוורס.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לאפשר למר ברגר להתבטא.

גאלב מג'אדלה: הוא היה כאן בסבלנות.

יעקב ברגר: ואמשיך להיות בסבלנות.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, עם העובדות לא נתווכח.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, אכן קיים חשש מסוים, מול היעד שהממשלה קבעה, שלא נצליח לעמוד ביעד של 8% בעוד כשנה וחצי, כפי שמצופה מאתנו.

יעקב ברגר: אני מקווה שאתבדה, אני מקווה שיחד כולנו נצליח להפוך את הקערה על-פיה.

יעקב ברגר: בכל זאת, תרשו לי להציג לכם את הפרטים, כי שמעתי שהיתה כלפינו דרישה, בצדק, להציג מה היתה המדיניות, אם בכלל, ומה מתוכה בוצע, מה בוצע באופן חלקי ובמה לא התקדמנו במסגרת המדיניות.

יעקב ברגר: אציג לפחות מה היו העדים, כפי שקבענו אותם לגבי הנושא של ייצוג הולם.

יעקב ברגר: ראשית, באופן טבעי נקבע שצריך להגיע להגדלה של היקף המועסקים.

יעקב ברגר: אגיד לכם כמה הצלחנו או כמה הצלחנו פחות.

יעקב ברגר: שנית, קיבלנו החלטה להגדיל את מספר המועסקים במשרות בדרגי הביניים ובדרגים הבכירים.

יעקב ברגר: במסגרת היעד הזה, הנחת היסוד שלנו היתה שככל שיהיו בקרבנו יותר אנשים מקרב האוכלוסייה הערבית בדרגי הביניים ובדרגים היותר גבוהים, הם עצמם ידאגו לזה שיותר ויותר אנשים ייכנסו פנימה למסגרת הממשלתית.

יעקב ברגר: שלישית, איוש המכסות והמשרות לא יהיו אך ורק למתן שירות לאוכלוסייה הערבית, אלא שילוב האנשים יהיה גם במשרדות שמשרתות את כלל עם ישראל.

יעקב ברגר: הדבר הרביעי שנקבע היה לנסות להשפיע על פיזור טוב יותר של המועסקים בשירות המדינה, לא שכל האנשים ירוכזו באזור הצפון ובחיפה.

קריאה: יש פיזור אחר, צריך לומר.

יעקב ברגר: חשוב להציג זאת, וזה כבר נאמר פה: אנחנו נאלצים לקיים את המדיניות הזאת באמצעות שתי החלטות, שבמידה מסוימת סותרות זו את זו: החלטה אחת היא שיש לקצץ בהיקף המועסקים בשירות המדינה.

יעקב ברגר: עד 2006, כבר כמה שנים, מדי שנה בשנה אנחנו נדרשים על-פי החלטות הממשלה לקצץ את מספר המועסקים, והתקציב בהתאם.

יעקב ברגר: ההחלטה השנייה, כפי שציין מר גרא, וכולנו מודעים לה, היא שצריך להגדיל את היקף המועסקים מקרב האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: אלו שני דברים בעייתיים, ובמידה מסוימת מקשים לדעתי על העמידה ביעדים כפי שנקבעו.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, נעבור נושא-נושא ונראה מה קרה ב-2004.

יעקב ברגר: הנתונים מוצגים לפניכם.

יעקב ברגר: לגבי הגדלת מספר המועסקים: צוין כאן שאנחנו במצב של 5.5% ייצוג, משמעות הדבר היא שאנחנו רחוקים ב-2.5% מהיעד.

יעקב ברגר: למול ההתנהגות וההתפתחות כפי שאנחנו מכירים אותן מאז 2000, זו בהחלט לא התקדמות מספקת.

יעקב ברגר: עם זאת, אני מבקש לציין שב-2004, מול הנתונים מאז 2000 – כאשר בכל שנה אפשר לומר שהיתה כמעט סטגנציה במספר המועסקים מקרב בני האוכלוסייה הערבית – השנה יש גידול.

יעקב ברגר: אומנם זה גידול קטן, גידול ב-0.5%.

יעקב ברגר: למען האמת היינו אמורים לעמוד ביעד של 1% לפחות, אם אנחנו רוצים להתקדם לכיוון 8%.

יעקב ברגר: עמדנו ב-0.5%.

יעקב ברגר: זה אומר שאנחנו לא עומדים ביעדים כפי שאנחנו רוצים.

יעקב ברגר: עם זאת, בהשוואה לשנים אחרות, יש כאן התקדמות מסוימת.

יעקב ברגר: לעניין הגדלת מספר המועסקים בדרגי הביניים ובדרגים הגבוהים: כאן אני מוכרח לציין, ואני עושה זאת בשמחה, שהיה גידול יחסית משמעותי בעיני.

יעקב ברגר: שוב, כשבודקים זאת על-פי מספר האנשים שמשובצים, לא מדובר בהיקף גבוה.

יעקב ברגר: אך עדיין, אני יכול לציין שחל גידול בהיקף של 15% בשנה אחת, בין 2003 ל-2004.

יעקב ברגר: הסיבה פשוטה: במסגרת המדיניות שלנו קיבלנו החלטה שבהקצאת המשרות לא נקצה משרות נמוכות.

יעקב ברגר: נקודה.

יעקב ברגר: נהיה מוכנים להקצות משרות אך ורק למשרות שהן בדרגי ביניים ולמעלה מזה.

יעקב ברגר: שנית, קבענו שאף-על-פי שעל-פי החלטת הממשלה על קיצוץ, היום צריך ועדת חריגים בממשלה על מנת ללכת למכרז כלשהו – אף-על-פי-כן, כל משרד שמבקש לאייש משרה, לא משרה מיועדת אלא משרה רגילה, יהיה פטור מלעמוד לפני ועדת חריגים, ובלבד שהמשרה תהיה מיועדת למי מהאנשים מהאוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: זה עשה את שלו.

יעקב ברגר: שוב, כשבוחנים את המספרים, זה 0.5% גידול, לא היקפים כפי שציפינו שיהיו לנו.

יעקב ברגר: בכל זאת, ההחלטה הזאת עשתה את שלה.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, כאן חל גידול משמעותי יחסית בשנה אחת.

קריאה: 15%?

יעקב ברגר: גידול של 15% בהיקף המועסקים במשרות בדרגי הביניים ובדרגים הגבוהים, בשנה אחת.

קריאה: כמה זה במספר?

יעקב ברגר: 34 איש.

יעקב ברגר: לגבי פיזור טוב יותר של האוכלוסייה: שוב, אלו לא מספרים מהותיים, אבלך אנחנו רואים פיזור טוב יותר מאשר בשנה קודמת או בשנים קודמות.

יעקב ברגר: חל שינוי מסוים בהיקף המועסקים גם באזורים אחרים.

יעקב ברגר: צריך לזכור שכאן יש סיבות אובייקטיביות: לאנשים לא קל לבוא, ומי שגר בצפון לא קל לו לתפקד בירושלים דווקא.

יעקב ברגר: על מנת להקל בעניין הזה, קיבלנו החלטה לשפר את תנאי השירות של כל מי שירצה להיות מועסק אצלנו, כמובן אחרי שהוא מתקבל לעבודה.

יעקב ברגר: אנחנו מאפשרים תנאים טובים יותר מאשר לאחרים בתחום השכירות.

יעקב ברגר: יש כאן התקדמות מסוימת, קטנה מאוד, לא מספקת.

יעקב ברגר: לגבי היעד הנוסף, תפקידים שלא רק משרתים את האוכלוסייה הערבית, כאן יש שינוי מהותי מאוד.

יעקב ברגר: שמעתי כמה הערות צודקות שלכם, זה נכון לגבי איוש במשרדים מסוימים.

יעקב ברגר: אני מודה שהכיוון היה הפוך: לא לשבץ את האנשים רק על מנת לשרת את האוכלוסייה הערבית, אבל אני בהחלט מוכן לקבל את הביקורת שאם אין אנשים ערבים ברישום האוכלוסין, שאמור לשרת את האוכלוסייה הזאת, זו בהחלט תקלה.

יעקב ברגר: אני יכול לומר לכם שבמשרד הפנים, יחסית, בהשוואה למשרדים אחרים, היקף המועסקים הערבים סביר.

יעקב ברגר: אני מדבר על כל משרד הפנים.

זוהיר יחיא: איך?

זוהיר יחיא: מי יש במחוז חיפה?

זוהיר יחיא: זה מחוז שלם, ויש אחד פליט מהצבא, סגן אלוף.

זוהיר יחיא: באמת.

יעקב ברגר: אני מדבר על הסך הכול במשרד הפנים.

זוהיר יחיא: אני ממחוז חיפה.

זוהיר יחיא: במשרד הפנים יש מועסק אחד, שהוא סגן הממונה על המחוז.

זוהיר יחיא: הוא בא מהצבא.

זוהיר יחיא: הוא לא מועסק, הוא הונחת שם, לא חשוב.

זוהיר יחיא: בחור נחמד, אבל אין שם עובדים במחוז הזה.

זוהיר יחיא: אני לא יודע מאיפה אתם יודעים את הנתונים.

יעקב ברגר: אני לא מתווכח לגבי הנתון הספציפי.

גאלב מג'אדלה: ראש המועצה כפר קרע, בטבלה של המשנה לנציב יש במשרד הפנים 340 עובדים ערבים.

זוהיר יחיא: צריך לדבר על זה.

זוהיר יחיא: איך האנשים האלה מגיעים לשם?

זוהיר יחיא: 5% מהאוכלוסייה הערבית מגיעים לשם, ו-95% מהאוכלוסייה הערבית לא מגיעים בכלל.

זוהיר יחיא: צריך לתת את הדעת על הפיזור הזה.

זוהיר יחיא: אתם מדברים על מועסקים, ראיתי שרוצים להגיע ל-8%.

זוהיר יחיא: אבל 98% מהאוכלוסייה הערבית לא יכולה להגיע לשום משרד במדינת ישראל, כי היא לא מזוהה.

זוהיר יחיא: כל מי שמקבלים הם מי שמזוהים – ליכוד, מערך, לא יודע מי.

דניאלה במברגר-אנוש: זה קורה לא רק אצל הערבים.

גאלב מג'אדלה: אדוני ראש המועצה, בוא נאפשר למשנה לסיים דבריו.

זוהיר יחיא: צריך לחקור את הדבר הזה.

זוהיר יחיא: תבדקו את האנשים שעובדים.

זוהיר יחיא: כתוב כאן: בדווים, דרוזים, צ'רקסים, וגם ערבים.

זוהיר יחיא: זה לא נחמד.

זוהיר יחיא: כל כך לא נחמד, העסק הזה.

יעקב ברגר: אתייחס להערה שלך אחר כך, אני מקווה שלא אשאר חייב תשובה.

יעקב ברגר: לעניין אי-העסקה מול המגזר הערבי, התייחסתי לנושא הזה.

יעקב ברגר: מעבר לזה, ייתכן מאוד, כפי שאמרת, שיש מקומות מסוימים שבהם מערכת הציפיות היא מוצדקת.

יעקב ברגר: אם הנתון הוא כפי שאתה מציג אותו – אני לא בקי ברמה של כל יחידה ויחידה במשרדים.

יעקב ברגר: אז אני לא מתווכח אתך.

זוהיר יחיא: זה חשוב מאוד.

זוהיר יחיא: כל מי שנפלט מהצבא ואין לו תעסוקה, מנחיתים אותו במשרד ממשלתי, מהמגזר הערבי.

יעקב ברגר: מאחר שחזרת על זה פעמיים, אני מוכרח להשיב לך על כך לפחות פעם אחת.

יעקב ברגר: הטענה שלך שאדם בשירות המדינה משתבץ רק לפי צבע הכרטיס המפלגתי שלו, או הוא מונחת – בכל הכבוד, אני לא מקבל את הטענה הזאת, אני שולל אותה.

יעקב ברגר: כל אדם שמתקבל לשירות המדינה עובר מכרז, מתמודד.

יעקב ברגר: אין פה שום סיבה אחרת לקליטתם של העובדים.

יעקב ברגר: אני מציע, לא להשתמש בסיסמאות.

זוהיר יחיא: לא נשתמש בסיסמאות.

זוהיר יחיא: אז אולי מישהו יבדוק את המכרזים, איך הם מתנהלים, מי מגיע אליהם, מה התנאים?

זוהיר יחיא: תבדקו את זה פעם אחת.

זוהיר יחיא: אולי תבדקו את אלה שנכנסו לשירות המדינה?

זוהיר יחיא: מי אלה בדיוק?

זוהיר יחיא: מי האנשים האלה?

זוהיר יחיא: מי לא נכנס?

זוהיר יחיא: אספר לך סיפור שחוויתי על בשרי.

זוהיר יחיא: ב-1996 הלכתי למכרז בלוד, קצין מחוז.

זוהיר יחיא: בסוף נשארו שניים.

זוהיר יחיא: לא אגיד שהייתי הכי חכם, הייתי הכי בקי בנושא של שלטון מקומי.

זוהיר יחיא: בסוף לקחו את האחר.

זוהיר יחיא: העסק הגיע עד ראש הממשלה.

זוהיר יחיא: בערב הייתי הראשון, בבוקר הייתי השני.

זוהיר יחיא: הלכתי למבקר המדינה, הלכתי לכל העולם, אבל זה לא עוזר.

יעקב ברגר: ברשותך, אני יכול להגיד לך שהיום, ב-2005, בוועדת המכרזים לא מתחילים את העבודה לפני תדריך, והדברים גם מפורסמים.

יעקב ברגר: כשיש בן לאוכלוסייה הערבית מול עובד אחר, והנתונים שווים, צריך לבחור בבן האוכלוסייה הערבית.

יעקב ברגר: זה כתוב שחור על גבי לבן בכל הפרסומים שלנו.

זוהיר יחיא: יש לך סיפור כזה שקרה בפועל?

יזיד חליפה: שיבוא לכפר שלי.

יזיד חליפה: מי שמנהלת את בית הספר משתייכת למפלגה מסוימת, זה מכור מראש.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אנחנו בוועדת הפנים, לא בתמרה, בכל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: לא מדברים בלי רשות, בכל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ברחוב.

גאלב מג'אדלה: המשנה לנציב מדבר.

גאלב מג'אדלה: הוא יסיים.

זוהיר יחיא: גאלב, כואב לו, מה אתה מפסיק אותו.

גאלב מג'אדלה: אז בכבוד הראוי.

זוהיר יחיא: יש כבוד.

גאלב מג'אדלה: יש כבוד גם למדבר, לא רק למי שרוצה לדבר.

גאלב מג'אדלה: אחרי שאדוני מסיים יבוא כבודו ויגיד מה שהוא רוצה.

גאלב מג'אדלה: גם אם כואב, אנחנו לא עובדים לפי כאב, אלא גם לפי נורמות חיים.

גאלב מג'אדלה: גם לי כואב.

יעקב ברגר: גם לי כואב.

יעקב ברגר: בקרב האוכלוסייה הלא יהודית המועסקת בשירות המדינה, 90% ערבים ו-10% נוספים הם דרוזים, בדואים או משהו אחר.

חיידר עלי: דרוזים ובדואים הם ערבים.

יעקב ברגר: בסדר, עשינו חלוקה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, הדרוזים לא ערבים.

גאלב מג'אדלה: הם החליטו שהם לא ערבים.

גאלב מג'אדלה: אל תחליט בשבילם.

חיידר עלי: לא כולם.

גאלב מג'אדלה: סליחה, בכל הכבוד, זה לא "סיכוי" כאן.

גאלב מג'אדלה: הם החליטו, הם מבקשים מכרזים לדרוזים בנפרד.

גאלב מג'אדלה: זה מעוגן בהחלטת ממשלה.

גאלב מג'אדלה: זה ששלהם שלהם ושלהם שלנו,

קריאה: אז למה הם נכנסים למכרזים של הערבים?

גאלב מג'אדלה: מה עושה השלטון המקומי?

גאלב מג'אדלה: שלהם שלהם ושלהם שלנו.

גאלב מג'אדלה: מה הוא עושה?

גאלב מג'אדלה: אבל יש מכרזים שלהם.

גאלב מג'אדלה: זו תביעה שלהם, בהתאם להחלטת ממשלה.

גאלב מג'אדלה: המשנה לנציב עובד על-פי החלטת ממשלה, לא על-פי מאוויים שלי ושלך.

גאלב מג'אדלה: יש מכרזים נפרדים לדרוזים, ויש מכרזים נפרדים לערבים.

גאלב מג'אדלה: זו עובדה.

איברהים זועבי: ויש מכרזים לשני המגזרים יחד.

קריאה: אולי יש לו תשובה אם יש הפרדה בין דרוזים לבין ערבים.

קריאה: חוקית, אני שואל,

חיידר עלי: אענה לך.

חיידר עלי: החוק מדבר על האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזים והצ'רקסים, זה מה שכתוב בחוק.

חיידר עלי: כולם חלק מהאוכלוסייה הערבית.

חיידר עלי: חלק מהדרוזים לא רוצים, מבחינה פוליטית, להיות חלק מהערבים.

חיידר עלי: מתוך המדיניות של נציבות שירות המדינה, והיינו שותפים לכך, יש כמה מגזרים בתוך ציבור הערבי.

חיידר עלי: למשל, הבדואים לא מיוצגים טוב בדרום, אז צריך לתת להם משרות על מנת שיהיו מיוצגים בדרום.

חיידר עלי: אבל אי-אפשר לדבר על ערבים, בדואים, דרוזים וכו'.

חיידר עלי: מדברים על ערבים שהם אזרחים.

גאלב מג'אדלה: יש הבדל בין מה שאתה רוצה לבין החלטת הממשלה, שהוא פועל על-פיה.

גאלב מג'אדלה: יש החלטת ממשלה.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה להתעלם מזה?

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה להיתמם?

גאלב מג'אדלה: יש החלטת ממשלה ברורה: יהיו מכרזים לדרוזים.

גאלב מג'אדלה: תסתכל בחוזר של נציבות שירות המדינה: כתוב שם "המכרז מיועד לדרוזים".

חיידר עלי: אני יודע שזה קיים.

גאלב מג'אדלה: אם זה קיים, טפל בזה ברמת החוק ולא בדיון כרגע, עם נציב שירות המדינה, כי הוא פועל על-פי החלטת ממשלה.

גאלב מג'אדלה: הוא עובד מדינה.

גאלב מג'אדלה: הוא עובד על-פי החלטת ממשלה, בכל הכבוד.

חיידר עלי: אולי ארחיב אחר כך.

יעקב ברגר: אגיד כמה מילים לגבי העתיד, מה תוכנית העבודה.

יעקב ברגר: בהחלט נתבקשתי להסביר זאת, ואני גם חושב שמחובתי למסור זאת.

יעקב ברגר: קודם כול, ברור שהחלטות הממשלה שמדברות על עמידה ביעדים הן החלטות מחייבות מבחינתנו.

יעקב ברגר: אנחנו מתכוונים לעשות הכול על מנת לעמוד בהן.

יעקב ברגר: לצורך שיפור היכולת שלנו לעמוד בהחלטות הממשלה אנחנו יזמנו, עם המועצה לביטחון לאומי, הצעת מחליטים, שתובא לוועדת השרים שבראשה ראש הממשלה.

יעקב ברגר: ההצעה היא להמשיך קודם כול את הקצאת המשרות המיועדות, כי השנה היא היתה אמורה להסתיים.

יעקב ברגר: אנחנו עומדים על זה שהקצאת המשרות תימשך.

יעקב ברגר: גם ביקשנו, במסגרת הצעת המחליטים, להגדיל את ההיקף מ-37.5% משרות מיועדות ל-75% משרות מיועדות.

יעקב ברגר: אני פונה ליושב-ראש: נשמח לקבל את סיוע הבית הזה, על מנת שהממשלה אכן תקבל החלטה בנושא של הקצאת המשרות, בהיקפים כפי שהצענו.

יעקב ברגר: הואיל ואנחנו מכירים את החברים באותה ועדה, אנחנו פנינו לכל השרים הרלוונטיים, ביקשנו את הצטרפותם, יש לנו התחייבות שלהם להצטרף להמלצה שלנו.

יעקב ברגר: אנחנו מודעים לקשיים הכלכליים הקיימים, אבל אנחנו חושבים שזה מחייב, על מנת לשפר את יכולת הממשלה והמשרדים לעמוד ביעדים.

יעקב ברגר: שנית, אמרתי כבר: אנחנו נמשיך באותה הקלה שסיכמנו עליה בנושא של ייעוד משרות על-ידי המשרדים – כל משרד שייעד משרה שלא מתוך המשרות המיעדות אלא מתוך המשרות הקיימות, כאשר אדם פורש, למשל, ורוצים לאייש את המשרה – אם הם ירצו שלא לעבור ועדת חריגים, והיום אין הרבה סיכוי לכך, הסיכוי שלהם יהיה שהם יבקשו לאייש את המשרה כמשרה מיועדת, ואז זה ברור שזה ייכנס למשרות הצבועות, ולא יהיה ניתן לבטל אותן בהחלטה מקומית, גם לעתיד לבוא.

יעקב ברגר: הכוונה היא ליצור מאגר משרות גבוה בהרבה מן הקיים כיום.

יעקב ברגר: הדבר הנוסף שאנחנו מתכוונים להמשיך בו ברמת המדיניות, הוא המשך הקצאת המשרות המיועדות לדרגי הביניים ולדרגים הגבוהים יותר.

יעקב ברגר: נוסף על כך, בנושא המכרזים, ויש כאן כמה חברים שמודעים לעניין, ואני אומר זאת גם לך, זוהיר יחיא, יש נתונים שמוכיחים שכאשר החברים מבני האוכלוסייה הערבית מתייצבים למכרזים מידת ההצלחה שלהם לא נמוכה יותר מאשר בקרב היהודים.

יעקב ברגר: אני מדבר על מכרזים שפתוחים לכל אזרחי מדינת ישראל.

יעקב ברגר: כרגע אין לי נתונים לגבי 2004, זה נמצא בהכנה, אבל ב-2003 מה שקרה הוא שהיתה ירידה מסוימת בהיקף האנשים שהגישו מועמדות למכרזים, אף שמידת ההצלחה שלהם היתה לא פחותה ואף גבוהה יותר מאשר בקרב היהודים שניגשו למכרזים.

יעקב ברגר: אני אומר זאת כאן, להבדיל ממה ששמעתי בנושא התעסוקה.

יעקב ברגר: קודם כול, בשירות המדינה כשבוחנים את רמת ההשכלה של העובדים מהאוכלוסייה הערבית, רמת ההשכלה שלהם גבוהה יותר מזו של המועסקים בקרב האוכלוסייה היהודית.

יעקב ברגר: היא גבוהה יותר באופן משמעותי.

יעקב ברגר: לכן ודאי שאין שום סיבה בעולם שהאנשים לא יתקבלו לעבודה.

יעקב ברגר: ולמרות זאת הנתונים הם כפי שהם.

יעקב ברגר: הואיל וקיבלנו החלטה לשנות את האתר שלנו, אתר הנציבות, הוחלט שהמכרזים שלנו יפורסמו גם בשפה הערבית.

יעקב ברגר: אומנם אנחנו מפיצים את המכרזים שאנחנו מפרסמים גם לכל מיני ארגונים, ומבקשים מהם לסייע לנו על מנת שהמידע על המכרזים יגיע לאנשים שעשויים להיות רלוונטיים למכרז.

יעקב ברגר: יש פה התקדמות מסוימת בעניין, היא לא מספקת, ואנחנו מאמינים שפרסום גם בשפה הערבית – ואגב היא חובה – באתר שלנו יסייע לכל מי שפותח מחשב, והוא יוכל להגיש מועמדות.

זוהיר יחיא: הוא יקרא גם בעברית.

קריאה: אם לא, הוא לא ילך למכרז.

זוהיר יחיא: הרי כתוב שם שתיים או שלוש שפות.

זוהיר יחיא: מה, אם הוא לא יודע עברית, זה יעזור לו לקרוא את זה בערבית?

יעקב ברגר: היתה כלפינו טענה, וחשבנו שהיא נכונה.

זוהיר יחיא: אתה חושב שאם אתה מתרגם את זה לערבית אתה עושה לי כבוד?

זוהיר יחיא: אני לא מחפש את הכבוד הזה.

חיידר עלי: זה נחוץ, אבל בעיתונות, לא רק באתר.

יעקב ברגר: זה לא עניין של כבוד.

יעקב ברגר: אני אומר לך שהמידע לא מגיע.

זוהיר יחיא: אמרת עוד דבר שמעניין אותי.

יעקב ברגר: אגב, אני סיימתי.

יעקב ברגר: אין טעם לעבור על הנתונים.

יעקב ברגר: הם כולם לפניכם.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, תודה.

גאלב מג'אדלה: אולי אקדים ואומר, לפני שאאפשר לחברים לדבר: הבעיה היא אמון.

גאלב מג'אדלה: אני מדרבן אנשים לגשת למכרזים שאתם מפרסמים.

קריאה: יש דברים שאין סיכוי.

גאלב מג'אדלה: הם אומרים שחבל על הזמן שלהם, שצריך ללכת לירושלים לריאיון ולמלא טפסים, ואין טען.

גאלב מג'אדלה: יש בעיית אמון.

גאלב מג'אדלה: אנשים חושבים שהמכרזים תפורים למיוחסים ולאחרים.

זוהיר יחיא: למפלגות.

גאלב מג'אדלה: תצטרף למפלגה, תהיה מיוחס.

זוהיר יחיא: את זה לא אעשה אף פעם.

זוהיר יחיא: עד שהשתחררתי ממפלגות, אני מרגיש כל כך טוב.

זוהיר יחיא: רק כשהשתחררתי מהמפלגות נהייתי ראש מועצה.

זוהיר יחיא: קודם הייתי כלום.

גאלב מג'אדלה: יש בעיה אמיתית, כדאי שתבחנו זאת, איך להקטין את הבעיה, כי יש בעיית אמון.

גאלב מג'אדלה: אנשים רואים ניסיון של אחרים, ויש בעיה.

גאלב מג'אדלה: האנשים לא ניגשים למכרזים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מנסים לדרבן אותם ולעודד אותם וללחוץ עליהם כדי שינסו.

גאלב מג'אדלה: יש בעיה.

זוהיר יחיא: על כל משפט שאמרת אני יכול להגיד הרבה דברים.

זוהיר יחיא: אני רוצה לקחת את המשפט הזה שרמת הערבים לא פחותה מרמת היהודים.

זוהיר יחיא: ליהודים יש מרחב של הצעות.

זוהיר יחיא: האנשים הטובים הולכים לצבא, לדברים אחרים.

זוהיר יחיא: אנחנו, כדי לגשת למכרז של המדינה, האדם צריך להיות סופרמן, כי הוא יודע שכדי להתמודד עם האנשים האחרים הוא צריך להיות כזה.

זוהיר יחיא: ודאי שאדם ממוצע לא ירצה להגיע, כי הוא יודע שבלאו הכי הוא ייפול.

זוהיר יחיא: וגם אלו שאין להם תמיכה מתוך המכרזים, גם הם לא יגיעו.

זוהיר יחיא: מי מגיע?

זוהיר יחיא: זה שיש לו תמיכה, ולפעמים אתה מסמפט אותו כי לחשו לך שהוא נחמד, ואתה מתחיל להרגיש שהוא נחמד, או שהוא באמת סופרמן.

זוהיר יחיא: יש ערבים בודדים במשרדי הממשלה שהם חזקים מאוד – כי הם נכנסו בכוחות עצמם.

זוהיר יחיא: אבל השאר לא נכנסו בכוחות עצמם.

זוהיר יחיא: יש מעטים כאלה.

זוהיר יחיא: השאר נכנסו בטריקים שאנחנו מכירים.

זוהיר יחיא: יש הרבה ערבים ברמה גבוהה, אתה לא רואה אותם, כי הם לא רוצים להיעלב בפני הוועדה.

זוהיר יחיא: הרי בסוף מישהו שהוא חמש דרגות פחות מהם יקבל את המכרז.

זוהיר יחיא: ניגשתי פעם אחת למכרז, הייתי במכרז, וידעתי מיהו זה שמקבל את התפקיד במקומי – רמה פחותה ממני בעשרים דרגות.

זוהיר יחיא: אלך לשם כדי להעליב את עצמי?

זוהיר יחיא: אעדיף לעבוד בחקלאות.

זוהיר יחיא: אני הולך לחממה, קוטף מלפפונים.

זוהיר יחיא: עדיף לי מלעמוד במצב המעליב הזה.

זוהיר יחיא: הרמה של הערבים לא פחותה, בהרבה דברים.

זוהיר יחיא: כשיתאפשר להם המרחב, תראה אותם עוד יותר.

זוהיר יחיא: אני לא חושב שיש שכל אחד יותר מאחר.

זוהיר יחיא: על זה לא צריך להתווכח.

זוהיר יחיא: אתה לא צריך להיות מופתע מזה.

זוהיר יחיא: זה לא משהו שצריך לספר אותו כאילו יש בו משהו חדשה.

גאלב מג'אדלה: תודה.

דני גרא: אני רוצה לומר שלושה או ארבעה משפטים.

דני גרא: אמרת קודם שעידוד קבלת ערבים לעבודה, כמגמה, נוגד את הקפאת התעסוקה.

דני גרא: המסקנה היחידה שלי מהמשפט שלך היא ששרים במשרדים מסוימים מוכנים, או מעדיפים לפעמים, לא לקבל עובד ערבי גם אם עובד יהודי יוצא מהשירות.

דני גרא: כי אם לא, אם שמקפיאים – יש הקפאה של מצבת עובדים והמקור הוא קבלת עובדים ערבים – אם אין אפליה, הרי אין סיבה לא לקבל עובד ערבי.

דני גרא: אז להיפך: זה משלים את זה.

דני גרא: המסקנה הזאת קצת עצובה לי.

יעקב ברגר: אם היא נכונה.

דני גרא: אם היא נכונה.

דני גרא: כי אם לא, אם יש הקפאת עובדים היום – כלומר שירות המדינה לא יכול לקלוט עוד עובדים – אז הנה, יש פתח לקבל עובדים.

יעקב ברגר: אין הקפאה מוחלטת, יש ועדת חריגים.

דני גרא: כן.

דני גרא: ובכן, מעדיפים ללכת לוועדת חריגים ובלבד שלא לקבל עובד בעל כישורים גבוהים יותר – כך אתה אמרת, אני מצטט אותך.

דני גרא: זה נשמע לא טוב.

דני גרא: כאן אני רוצה להציע לך דיל.

דני גרא: אני מציע לך לחשוב אם כדאי לך לאמץ אותו.

דני גרא: היושב-ראש אמר, וכולם כאן אמרו, שהבעיה היא בעיית אמון.

דני גרא: אגב, לא רק עם נציבות שירות המדינה.

דני גרא: אנחנו רואים את זה במשך כל הדיונים בנושא ועדת אור.

דני גרא: ועדת אור אומרת את זה.

דני גרא: יש משבר אמון חמור.

דני גרא: לא הייתי אומר שזה משבר אמון, אלא המשבר הלך והעמיק.

דני גרא: כשאתה לא עומד ביעדים שהממשלה מצבה לך, חוסר האמון גדל.

דני גרא: למה שיאמינו לנציבות?

דני גרא: לכן, ראשית, בוא תציג תוכנית עבודה, אם יש לך, שמראה מתי אתה מגיע ל-8% - כי בשלב זה אתה בפיגור נוראי, אלא אם בשנה הקרובה הנציבות תכפיל את העובדים הערבים ובסקטור הלא רפואי תשלש אותו כמעט.

דני גרא: יפה מאוד שהמטרה לקחת 35 נבחרים או 36 נבחרים – אצלנו היהודים יש ל"ו צדיקים – כאלה שהם פותחי דלתות לערבים אחרים.

דני גרא: אבל לא זאת המטרה.

דני גרא: הייתי מציע לך לעשות את זה.

דני גרא: נקודה אחרונה: כמות העובדים הערבים הנמוכה – יש לכך צד אחד שוועדת אור לא נגעה בו.

דני גרא: זה משליך על איכות השירות של הסקטור הממשלתי את הציבור.

דני גרא: כי אם יש פחות עובדים ערבים מהשיעור שלהם באוכלוסייה, השירות שהם מקבלים פחות טוב.

דני גרא: עכשיו גם מנסים להכניס אותם לתפקידים שאינם ערביים, במירכאות.

דני גרא: אגב, בעניין הזה שמחתי לשמוע את הערת גב' דומיניסיני, שאת מנסה לשפר את איכות הסניפים.

דני גרא: הייתי מציע לנציבות שירות המדינה שתוכנית העבודה תהיה מיוסדת גם על בדיקה של איכות השירות של משרדי הממשלה את האוכלוסייה הערבית מול האוכלוסייה הכללית.

דני גרא: כי אחרת יש פגיעה בשירות המדינה.

דני גרא: אני חושב שבזה סיכמתי את עיקרי דברי.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חיידר עלי, דקה או שתיים.

קולט אביטל: אדוני היושב-ראש, יש ציבור שמחכה בחוץ.

גאלב מג'אדלה: אני מצטער, אני מנסה לחתוך.

חיידר עלי: אני מכיר את יענקל'ה הרבה שנים.

גאלב מג'אדלה: עשה לי טובה, זה לא עניין אישי.

חיידר עלי: קודם כול, דיברת על קיצוץ והקפאה.

חיידר עלי: ההקפאה והקיצוץ הם רק לאזרחים הערבים, כי בשנת 2004 נתקבלו 249 עובדים ערבים ונתקבלו 4,668 יהודים.

חיידר עלי: זה מצוי בדוח.

חיידר עלי: לכן ההקפאה היא רק לגבי הערבים.

חיידר עלי: שנית, דיברת על העניין של דרגי ביניים.

חיידר עלי: יש עלייה של 0.5% בשנה האחרונה.

חיידר עלי: זה רק בגלל קליטת עובדים מחברות כוח אדם, שכולם בדרגות נמוכות.

חיידר עלי: שלישית, אצלנו ב"סיכוי" יש 2,000 קורות חיים של אנשים מעל תואר שני, גם בעלי מקצועות חופשיים, שמוכנים לעבוד בכל מקום בתנאי שהוא שהולם את הכישורים שלהם.

חיידר עלי: יש לי שלוש הצעות קצרות.

חיידר עלי: קודם כול, צריך להקים ועדה בראשות שופט, ובהשתתפות חברי כנסת ומומחים, למה לא מיושמים החוק הזה והחוק שמבטיח ייצוג הולם לאזרחים ערבים בדירקטורים של החברות הממשלתיות – ששם ראש הממשלה קבע שבאוגוסט 2004 יהיו 105 דירקטורים, ועכשיו יש רק 50 דירקטורים, אחרי שנתיים.

חיידר עלי: ועדה שתבדוק למה אין יישום.

חיידר עלי: שנית, צריך שנות את המנטליות של הפקידים, כי הכוח הפוליטי והביצועי שלהם גדול משל השרים.

חיידר עלי: כל כמה חודשים יש שר חדש.

חיידר עלי: הפקידים קבועים.

חיידר עלי: שלישית, צריך להקים בנציבות שירות המדינה אגף נפרד שמטפל בכל הסוגייה של ייצוג האזרחים הערבים.

חיידר עלי: אני יודע שיש ביקורת על זה, אבל יש לנו הצעה סדורה, אפשר לדון ולשפר.

יעקב ברגר: קודם כול, אין עוררין בנושא האמון.

קריאה: כמה עובדים ערבים יש בשירות?

יעקב ברגר: שלושה, מתוך 170 עובדים.

קריאה: כאן מתחילה הבעיה.

יעקב ברגר: היושב-ראש התייחס לזה בתחילת הדברים.

גאלב מג'אדלה: ביקשנו ממר ברגר לשמש דוגמה.

גאלב מג'אדלה: הוא הבטיח לשמש דוגמה.

יעקב ברגר: בנושא האמון, הואיל ואנחנו מודעים לבעיית האמון בעניין הזה, אני אומר עוד פעם: צריך גם לשפר את האמון בצד שני, ואולי פה אני מבקש לפנות דווקא לציבור שנמצא פה, כי אתם יכולים לשנות גם את העניין של האמון.

יעקב ברגר: כפי שאמרתי, אפשר להתבסס על נתונים מוכחים, שכאשר האנשים מגיעים למכרזים הם מצליחים, זאת עובדה.

יעקב ברגר: להישאר עם הטענות לאורך שנים, זה לא ישפר את המצב שלנו.

יעקב ברגר: לגבי ההערות של מר דני גרא, המסקנה שלך לא נכונה, לדעתי, הכוונה למסקנה לגבי המדיניות וההתנהגות המשרדים.

יעקב ברגר: עם זאת, אני מבקש לומר גם לך, אדוני:

יעקב ברגר: היום אנחנו כאן כי אנחנו מציגים את התמונה הכוללת, אבל אשמח מאוד אם תדאגו שלוועדה המכובדת הזאת יובאו גם נציגי המשרדים, המנכ"לים והשרים, ויסבירו מה כל אחד מהם עושה על מנת לעמוד בחוק הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: ברשות

גאלב מג'אדלה: כם, קודם כול אני רוצה להודות גם לאסתר וגם ליעקב על הופעתם בפני הוועדה.

גאלב מג'אדלה: יש לנו המלצות, אבל מקוצר הזמן לא אקריא אותן כרגע.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה שהוועדה הבאה תחכה בחוץ.

גאלב מג'אדלה: נצרף לפרוטוקול את ההחלטות.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר דבר אחד: עכשיו התפרסם מכרז לסגן מזכיר הכנסת.

גאלב מג'אדלה: כתוב שם שזה מיועד לערבים, דרוזים וצ'רקסים.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שתבדוק את זה, בלי להיכנס לפירושים נוספים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם.