ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 498, 2005-08-04 09:30

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בהצעת החוק של חבר הכנסת מיכאל נודלמן וחבריו בנושא מחזוּר שאריות צמיגים התשס"ג-2003.

גאלב מג'אדלה: בדיון הקודם התקדמנו יחסית לא רע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים להמשיך להתקדם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו פתוחים לשמוע גם את כל הגורמים כפי שהבטחנו לכם בדיון הקודם.

גאלב מג'אדלה: יש דברים שאנחנו מתלבטים בהם עניינית, גם שואלים, נקיים גם שיחה, חבר הכנסת נודלמן ואני בשבוע הבא, כדי לעשות שוב חושבים על כמה דברים.

גאלב מג'אדלה: מה שאני רוצה לומר לכם ואמרתי את זה גם קודם, אנחנו פתוחים לשמוע וגם לקבל ניירות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא קיבלנו שום נייר.

גאלב מג'אדלה: נכון להיות בשעה 8:30 עברתי על החומר ולא ראיתי כלום.

גאלב מג'אדלה: הסדר הוא, לכל אלה שרוצים להעביר לנו ניירות, לא בדקה ה-91, אחרי שיש שער, אנחנו רוצים לפני השער.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מקווים שעד סוף אוקטובר כל העניינים יסתיימו.

גאלב מג'אדלה: עם פתיחת מושב החורף נניח את זה לקריאה ואני מקווה שעד אז כל הגורמים שנמצאים כאן וכאלה שלא נמצאים כאן, יוכלו להשכיל אותנו, לסייע לנו, להעביר לנו ניירות עמדה תוך כדי דיונים.

גאלב מג'אדלה: הסדר הוא, אם אפשר, להעביר את זה אלינו לוועדה, העתק לחבר הכנסת נודלמן ואני מקווה שחבר הכנסת נודלמן גם מעדכן את חבריו בקבוצת חברי הכנסת, כדי שאף אחד לא יוכל לומר, 'לא עודכנתי, לא ידעתי, לא יידעו אותי', כי הכוונה של כולנו היא שיהיה לנו חוק טוב, לטובת האזרח.

גאלב מג'אדלה: אולי נשת

גאלב מג'אדלה: דל הפעם שלא כל המעמסה תיפול על האזרח ולטובת כולנו.

עופר בר און: אני עורך דין שמייצג את חברת אליאנס, שהיא יצרנית צמיגים בישראל.

עופר בר און: זו לא הישיבה הראשונה של הוועדה שאנחנו משתתפים בה ואנחנו משתפים פעולה לאורך זמן עם כל גורמי הממשלה, בין אלה שמיוצגים ליד השולחן הזה ובין אלה שלא נוכחים פה בדיון, לרבות המשרד לאיכות הסביבה, משרד האוצר ומשרד התעשייה והמסחר, בכל מה שנוגע לקידום של נושא מחזוּר צמיגים בישראל.

עופר בר און: אנחנו, כפי שאמרתי גם בדיון האחרון שבו השתתפתי, יש לנו עניין גדול בהסדרה של נושא מחזוּר הצמיגים בישראל ואנחנו תומכים בעניין הזה ומוכנים להשקיע מאמץ וכסף בפעולות האלה.

עופר בר און: יחד עם זאת, יש כמה עקרונות שאנחנו חושבים שחשוב שקודם קביעת החקיקה יתייחסו אליהם, שכל דבר חקיקה בתחום הזה יכלול ויתבסס עליו.

עופר בר און: כפי שהבינותי הוועדה כבר התקדמה באישור מספר סעיפים, אז אני אשתדל להתייחס לנקודות העיקריות בלבד.

עופר בר און: ראשית, יש לזכור שבחייו של צמיג שמגיע לסוף ימיו ויורד מהרכב, צמיג כזה לא מגיע חזרה ליצרן שייצר אותו ולא מגיע חזרה ליבואן שייבא.

עופר בר און: הוא קניינו של בעל הרכב, או של הפנצ'רייה שביצעה את ההחלפה של הצמיג והצמיג נשאר אצלה.

עופר בר און: במרבית המקרים, אדם בא לפנצ'רייה, מחליף צמיג, שניים, שלושה, ארבעה, משאיר את הצמיגים המשומשים בפנצ'רייה.

עופר בר און: זה המקום שבו נשארים הצמיגים המשומשים, זה המקום שבו נוצרת הבעיה.

עופר בר און: הבעלות על הצמיגים האלה איננה של היבואנים, או במקרה של הלקוח שלי, בידי היצרן.

עופר בר און: אין יכולת חוקית, גם אם נעביר חוק כזה או אחר, לשנות את הקניין בצמיג המשומש.

עופר בר און: הוא קניינו של מי שקיבל אותו, קרי, ב-95 אחוז מהמקרים, הפנצ'רייה.

עופר בר און: נכון להיום, בא החוק הנוכחי, חוק רישוי עסקים, בנספח שלו, ומסדיר את הפינוי של הצמיג מהצמיגייה.

עופר בר און: החוק קובע שבעל פנצ'רייה חייב לפנות את הצמיגים לאתר פינוי פסולת מורשית.

עופר בר און: זה קבוע היום בחוק, זה המצב החוקי שאליו מתווספת הצעת החוק שהוועדה הנכבדה דנה בו.

עופר בר און: לכאורה, לא היתה צריכה להיות בעיה בכלל, משום שהחוק, לו היה נאכף, היה גורם לכך שלא היו מצבורי צמיגים בלתי מורשים.

עופר בר און: לא בפנצ'ריות ולא בוואדיות.

עופר בר און: משום שהחוק קובע שיש לפנות את הצמיגים מהפנצ'ריות לאתרי פינוי מורשים.

עופר בר און: לכאורה לא היתה צריכה להיות בעיה בכלל.

עופר בר און: הוועדה לא היתה יושבת על כלום.

גאלב מג'אדלה: ככה כתוב בחוק, לאתר פינוי?

עופר בר און: זה בנספח.

עופר בר און: זה התנאים שקבועים בחוק רישוי עסקים, הם לא זרים למשרד לאיכות הסביבה.

עופר בר און: החברים מהמשרד לאיכות הסביבה מכירים את תנאי הרישיון לעסק שקבועים בחוק רישוי עסקים היטב.

עופר בר און: הם יצאו במבצעים במהלך השנה החולפת, שאנחנו היינו עדים להם וכל השוק היה ער להם, לאכיפה של התנאים האלה, הם הוציאו פקחים, באופן בולט בחלקים מסוימים של הארץ, בולט פחות בחלקים אחרים, ואכפו את החובה הזו.

עופר בר און: במקום שהם אכפו את זה, הם יכולים להעיד על תוצאות טובות בהשגת המטרות.

עופר בר און: החובה קיימת ואם תמה מישהו איפה זה בדיוק מופיע, אז אני אפנה לחוק רישוי עסקים, תנאים ברישיון עסק, תיקון תקרים.

עופר בר און: וכתוב בסעיף ג' של התנאים בחוק רישוי עסקים: "פסולת מוצקה.

עופר בר און: בעל העסק יתקין בשטח העסק מתקנים לאצירת פסולת מוצקה ויבטיח כי כמות המתקנים ותדירות פינויים יספקו את צורכי העסק".

עופר בר און: אחר כך סעיף 3 מדבר על צמיגים: "בעל עסק יפנה את הצמיגים המשומשים לאחת מהאופציות הבאות: א.

עופר בר און: מפעל למחזוּר או לחידוש צמיגים, או לשימוש חוזר; ב.

עופר בר און: ישירות למגרש לאיסוף צמיגים שאושר על ידי הרשות המקומית; ג.

עופר בר און: מכירה ללקוחות לשימוש חוזר; ד.

עופר בר און: ישירות לאתר פסולת יבשה המורשה על פי כל דין", וכיוצא באלה, אני לא אלאה אתכם.

עופר בר און: כלומר, יש הסדר חוקי קיים לפינוי צמיגים.

גאלב מג'אדלה: עורך דין בר און, אם לבעל פנצ'רייה יש לו מאחורי הפנצ'רייה שטח בגודל שני דונם והוא כל יום מסדר את הצמיגים אחד מעל השני, הוא מילא את חובתו?

עופר בר און: לא, אני לא קראתי את כל הסעיפים.

עופר בר און: לא.

עופר בר און: ממש לא.

עופר בר און: סעיף 3 (2) בתנאי רישיון עסק קובע "הצמיגים המשומשים יאוחסנו בשטח העסק עד למועד פינויים, באופן שמונע התרבות מזיקים באחת הדרכים הבאות: 1.

עופר בר און: קירוי של אזור האחסון של הצמיגים; 2.

עופר בר און: כיסוי הצמיגים; ג.

עופר בר און: אחסון צמיגים מקוצצים בלבד באופן שתמנע הצטברות מים בהם".

עופר בר און: הדברים האלה כתובים, זה חלק מחוקי מדינת ישראל.

עופר בר און: עכשיו השאלה היא זו: החוק הזה קיים לא מהיום, אבל הדברים אינם מתרחשים, לא קורים.

גאלב מג'אדלה: מתי זה חוקק, בבקשה?

עופר בר און: החוק הוא מ-68'.

עופר בר און: אני לא יודע מתי הוספו התנאים האלה.

עופר בר און: יכול להיות שהם לא הוספו ב-68' אלא במועד מאוחר יותר, אין לי פה את התאריך המדויק.

עופר בר און: נשאלת השאלה אם זה המצב החוקי, מה הבעיה?

עופר בר און: הבעיה, כל מי שמצוי בענף, יודע.

עופר בר און: הבעיה היא שדבר החוק לא נאכף.

עופר בר און: מה הפתרונות האפשריים?

עופר בר און: הפתרון הפשוט לכאורה, הוא לפעול לאכיפתו.

עופר בר און: אם היו פועלים לאכיפה של החוק, אז הדברים היו נפתרים.

עופר בר און: פתרון אחר הוא למצוא מודל משפטי אחר, זה מה שאני מבין שהוועדה עושה.

עופר בר און: משום שהיא לוקחת את החוק הזה ואומרת, אנחנו שמים אותו בצד ואנחנו יוצרים פתרון אחר.

עופר בר און: הפתרון שהוועדה עושה, בהצעת החוק של מר נודלמן, היא יוצרת מודל שבו מוותרים לפנצ'ריות על החובה שלהם לפנות את הצמיגים ומוצאים מישהו אחר שיעשה את זה.

עופר בר און: עכשיו למה אני אומר את הדברים בצורה כל כך חדה וחלקה?

עופר בר און: משום שעל השולחן מצאתי כאן, כשהתיישבתי, טיוטת הצעת חוק שכותרתה יולי 2005 ששונה מהצעת החוק שהוועדה דנה בה בישיבתה הקודמת, הצעת החוק של מר נודלמן שמספרה 413.

עופר בר און: ההצעה נבדלת כמעט בכל הסעיפים שהספקתי עכשיו להשוות בזריזות לפני הישיבה, ואם בהצעה של מר נודלמן, ששמו מופיע עליה, היה כתוב בסעיף 8 שבעל בית עסק חייב לפנות את הצמיגים, הרי בהצעה הזו אפילו זה לא נאמר.

עופר בר און: מה שכתוב בסעיף המקביל, בחוק הזה, סעיף 8, כתוב: "צמיגים משומשים יפונו".

עופר בר און: כלומר, בעל הצמיגייה והצמיגייה נפטרת בהצעה, אני מבין, האחרונה שעומדת היום לדיון, ואני מוכרח לומר שאני הספקתי להתכונן להצעה הנוכחית בערך חמש דקות משום שזה הזמן שאני נמצא בחדר.

עופר בר און: לא זו ההצעה שאני מכיר.

עופר בר און: בעצם לא מצאתי פה שום חובה שמוטלת על בעל פנצ'רייה, בניגוד למצב החוקי הקיים היום.

הלאה ולומר: הקמה של מפעל מחזוּר היא עסק מאוד יקר, קווי ייצור עולים מיליוני דולרים וההליך כולו חייב להיות רווחי כדי לכסות לפחות את עלות ההשקעה, אם לא להרוויח כסף.

הלאה ולומר: עסקים נועדו להרוויח.

הלאה ולומר: התוכניות העסקיות שאנחנו עברנו עליהן וקיבלנו מאותם גופים שהציעו למשרד התעשייה והמסחר הצעות כדי שהמדינה תהיה שותפה במימון באמצעות חוק עידוד השקעות הון וחוקים אחרים.

הלאה ולומר: עברנו על התוכניות העסקיות שלהם.

הלאה ולומר: התוכניות העסקיות שלהם מלמדות, באופן חד וחלק, על כך שהליך המחזוּר כשלעצמו הוא הליך שבסופו הפסד.

הלאה ולומר: איך מממנים את ההפסד הזה?

הלאה ולומר: הרי אף אחד לא משוגע להכניס מיליונים בשביל להפסיד.

הלאה ולומר: מממנים את זה על ידי זה שפונים לאותם גופים שיש עליהם חובה לדאוג למחזוּר ואומרים להם 'תממנו לנו את ההפסד'.

הלאה ולומר: במלים אחרות, בעגה המקצועית, קוראים לזה Tiping Fee .

הלאה ולומר: Tiping Fee פירושו אותו סכום שהגורם שעליו מוטלת חובת המחזוּר ישלם למפעל המחזוּר כדי לממן לו את ההפסד, פלוס הרווח.

הלאה ולומר: באנו ואמרנו, אתם יודעים מה?

הלאה ולומר: אנחנו מוכנים לשלם את זה.

הלאה ולומר: אנחנו מוכנים שעל כל צמיג שאנחנו מייצרים וכל צמיג שהיבואנים מייבאים, אני אומר את זה, אני מקווה שאני לא חוטא, כי אני לא מייצג את היבואנים, אבל זו עמדתם הידועה לי.

הלאה ולומר: אנחנו מוכנים לשלם.

הלאה ולומר: הכסף הזה ייעודו לממן את ההפסד של המחזוּר.

גאלב מג'אדלה: מבלי להטיל את זה אחר כך על האזרח?

עופר בר און: כל עלות נוספת לצמיג, החל בשכרו של העובד בפנצ'רייה, כלה בהוצאות דוברות של מחיר הגומי, עבור דרך כל פריט בחיים של הצמיג, בסופו של דבר מוטל על האזרח.

עופר בר און: כל הוצאה שהיא.

גאלב מג'אדלה: אפילו על היצרן המרוויח?

עופר בר און: קודם כל, מי אומר שהיצרן או היבואן בכלל מרוויח?

עופר בר און: שלא תחשוב שאפשר להטיל הוצאות שלא יגיעו לאזרח.

גאלב מג'אדלה: כמה שנים, אדוני, עוסק באליאנס?

עופר בר און: שמונה עשרה.

גאלב מג'אדלה: שמונה עשרה שנים?

גאלב מג'אדלה: אדוני יודע שהיתה תקופה שלחבר ועד העובדים באליאנס היתה באסטה בחדרה, בא, דפק את הכרטיס והלך לבאסטה?

גאלב מג'אדלה: והיה שם ראש ועד עובדים כהניסט.

עופר בר און: אני יודע שאדוני היה בהסתדרות, בחדרה, באותה עת?

גאלב מג'אדלה: כן, כן, אני אמרתי את זה באחת הישיבות, למען הגילוי הנאות.

גאלב מג'אדלה: ואדוני יודע שבשלוש-ארבע השנים האלה שאליאנס הפסיד, לא בגלל שהצמיג לא היה טוב ולא היו לו כוחות, אלא בגלל התופעות האלה.

גאלב מג'אדלה: כשהגיע מנהל כללי חדש, וטיפל בתופעות, אליאנס חזר להרוויח וקנה את שמשון.

גאלב מג'אדלה: היום אליאנס מרוויח ואתה יודע, אפשר לראות את זה במחזור.

גאלב מג'אדלה: היום יש שקיפות.

גאלב מג'אדלה: אליאנס לא מפסיד.

גאלב מג'אדלה: חס וחלילה, הפסיד שלוש-ארבע שנים, נהייתה חגיגה, נגמרה, ועכשיו אליאנס מפעל משגשג, צמיג מוצלח.

עופר בר און: ההצעה שמונחת בפני הוועדה היא הצעה שמטילה חובות.

עופר בר און: החובות האלה לא יחולו רק על מפעל אליאנס.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שאליאנס יהיה נדיב על חשבון הרווחים שלו ולא על חשבון האזרח.

גאלב מג'אדלה: כמו שאר היצרנים.

עופר בר און: החוק הזה הוא לא חוק אליאנס.

עופר בר און: מה תאמר ליבואנים?

גאלב מג'אדלה: זה מה שאני אומר, אליאנס והיבואנים, אתם יצרן וגם יבואן.

גאלב מג'אדלה: ומי אמר שנודלמן זה תורה וקודש.

גאלב מג'אדלה: אנחנו יכולים לשנות את נודלמן, הוא איש גמיש ואמר בישיבה הראשונה, 'אני מוכן ופתוח לתיקונים'.

גאלב מג'אדלה: החוכמה היא לא רק אצל חבריי בכנסת מיכאל נודלמן, אריה אלדד, אורי אריאל, יורי שטרן.

גאלב מג'אדלה: יש עוד אנשים שיש להם קצת.

גאלב מג'אדלה: יכולים להציע תיקונים.

גאלב מג'אדלה: נכון, חבר הכנסת נודלמן?

מיכאל נודלמן: אני מבין שיש כל כך גורמים פה של ניגוד אינטרסים, שלא מקבלים את החוק הזה.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להעביר את החוק.

גאלב מג'אדלה: תרשה לי רק לשאול, מה זה מה שראית הבוקר?

גאלב מג'אדלה: אני עוד לא ראיתי.

גאלב מג'אדלה: על מה אתה מדבר?

עופר בר און: תן לי רק להסביר למה התכוונתי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבינים למה התכוונת, את הכוונה אנחנו מבינים, אני רק לא ראיתי מה שמו לכם היום על השולחן.

עידו בן יצחק: בנוסח שמונח היום על השולחן שולבו הערות של משרד המשפטים.

עידו בן יצחק: ההערות לא משנות באופן מהותי את נוסח הצעת החוק ביחס למה שהיה בישיבה הקודמת.

עופר בר און: איך אתה יכול לומר את זה על סעיף 8?

עידו בן יצחק: לגבי הערות פרטניות על הסעיפים; אנחנו נדון בסעיפים ונשמע.

עופר בר און: אני רק מבקש לסיים מה שאמרתי.

עופר בר און: הנכונות שלנו להשתתף במימון של הליך המחזוּר היא לא דבר של מה בכך.

עופר בר און: היא נכונות וולונטרית שלא מצריכה אמצעי אכיפה דרקוניים ודרסטיים ולא עיצומים כספיים כמו שמוצע בחוק הנוכחי להטיל.

עופר בר און: היא קלה לגבייה, היא פשוטה ליישום.

עופר בר און: לעומת זאת, הצעת החוק כפי שהיא מנוסחת כעת היא הצעת חוק שמחייבת אותנו באופן ישיר למחזר בהיקפים מאוד גדולים מהיקף הצמיגים שמגיע לשוק, עד כדי 85 אחוזים מהשנה החמישית.

עופר בר און: אלה היקפים שבכל הכבוד אני לא מכיר בשום מקום בעולם שהם קורים.

עופר בר און: אבל ההיקפים האלה הם לא ברי ישום בכלל.

גאלב מג'אדלה: מה זה בכל מקום בעולם?

גאלב מג'אדלה: אנחנו משתמשים הרבה בצמיגים?

עופר בר און: לא, הבעיה היא זו (אני מזכיר דברים שאולי כבר אמרתי, אבל למען הסדר הטוב אשוב עליהם): הצמיגים המשומשים, חלקם ראויים עדיין לשימוש ועשויים לעשות שימוש חוזר, בין בארץ ובין מחוץ לארץ.

עופר בר און: כלומר, חלק מהצמיגים לא יוצא מהמחזור, הוא נשאר בשוק.

עופר בר און: ובינתיים משרד התחבורה לא מתנגד לשימוש ומכירה של צמיגים משומשים.

עופר בר און: יש מסחר בצמיגים משומשים שאולי משרד האוצר ירצה פעם לבדוק אותו, אולי לא, אבל יש מסחר בצמיגים משומשים, והצמיגים המשומשים הם לא דבר שאתה יכול לדרוש ממישהו למחזר אותו על ידי מכירתו וגם אין שום רישום של מכירה של צמיגים משומשים.

עופר בר און: זה לא דבר שניתן לעקוב אחריו בכלל.

עופר בר און: כשמבקשים מיבואן או מיצרן שאיקס אחוזים, 85 אחוזים מהצמיגים שהוא מוכר לשוק, הוא ידאג לכך שימוחזרו, אין לו מאיפה לקחת אותם.

עופר בר און: קודם כל, אין לו מאיפה לקחת את הצמיג הראשון, כי אף אחד לא חייב לתת לו אותו.

עופר בר און: שנית, אין לו דרך להגיע ל-85 אחוז מהצמיגים.

עופר בר און: אנחנו מציעים מודל שנותן Insentive לכולם לפעול בכיוון הזה.

עופר בר און: אם אנחנו תורמים את הכסף באופן וולונטרי, צריך להיות מצב שבו יש לכולם אינטרס להתקדם בכיוון הזה.

עופר בר און: אני חושב שזה משגה לפתור את הפנצ'ריות לחלוטין, וזה מה שהצעת החוק רוצה לעשות, מהחובה להיפטר מהצמיגים.

עופר בר און: מבחינת הצעת החוק הזאת, הפנצ'רייה הורידה את הצמיג מהרכב, שמה אותו במחסן וגמרה את התפקיד שלה.

עופר בר און: זה משגה לעשות זאת.

גאלב מג'אדלה: להיפך, אני שמעתי מהם שהם מוכנים להיות שותפים למאמץ.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רק בתחילת הדרך עכשיו.

עופר בר און: לפי החוק הזה, החוק מסיר מעליהם חובות שקיימים היום.

גלעד אוסטרובקי: אני מייצג חברה שעושה מחזוּר, עורך דין בר און לא ראה את התוכנית העסקית שלנו.

גאלב מג'אדלה: סליחה, ברשותך.

גאלב מג'אדלה: עורך דין בר און, אני הבוקר התבשרתי על ידי הלוביסטית שלכם, שעושה עבודה יפה מאוד, שמשרד התעשייה והמסחר כבר נתן אישורים לשני מפעלים, אחד בצפון הארץ, אחד בדרום הארץ, להתחיל למחזר.

גאלב מג'אדלה: אז הם לא למדו את התוכניות שזה הפסד?

עופר בר און: הוועדה הזאת כנראה משמשת עוגן ההצלה של המפעלים האלה, בתקווה להכריח את השוק להזדקק לשירותינו.

גאלב מג'אדלה: נציג משרד התעשייה והמסחר, אתה יכול, ברשותך, לפני שהחברים יתייחסו אולי תספר לנו בבקשה?

אורנשטיין אוהד: באופן כללי הייתי אומר שאם מטילים חובה על מישהו, אי אפשר שתי חובות להטיל עליו; או חובה למחזר, או חובה לשלם.

אורנשטיין אוהד: כלומר, אם אתה מטיל על היצרן או על היבואן חובה למחזר, אתה לא יכול להטיל עליו גם חובה לשלם.

אורנשטיין אוהד: ואם אתה מטיל עליו חובה לשלם, הוא יכול לפתור את זה על ידי מחזוּר עצמי, או לדאוג לכך שמישהו ימחזר.

אורנשטיין אוהד: אבל שתי חובות, נראה לי קצת מוגזם.

גאלב מג'אדלה: את הצעת החוק של חבר הכנסת מיכאל נודלמן קראת?

גאלב מג'אדלה: ויש שמה חובה כפולה על היצרן ועל היבואן?

אורנשטיין אוהד: לדעתי כן, כי יש שמה קנסות.

אורנשטיין אוהד: זה מה שאני הבנתי, אלא אם לא הבנתי מספיק, כי לא קראתי אולי מספיק.

אורנשטיין אוהד: עורך דין בר און דיבר על שיעור מחזוּר של 85 אחוז, זה נראה לי שאיפה קצת גבוהה מדי.

אורנשטיין אוהד: עכשיו, לעצם התמיכה של משרד התעשייה.

אורנשטיין אוהד: לצד החוק, אנחנו באופן מסורתי תמכנו במפעלי מחזוּר, לא קם עוד מפעל מחזוּר שלוקח צמיג ושוחק אותו לאבקה, אבל היו מפעלים לחידוש צמיגים שבעבר קיבלו מפעל מאושר, קיבלו תמיכה.

אורנשטיין אוהד: לא כולם נשארו, חלקם פשטו את הרגל, כי הנושא הוא מסובך.

אורנשטיין אוהד: בין היתר, איסוף הצמיגים.

אורנשטיין אוהד: הבעיה העיקרית היא איסוף הצמיגים, ולכן החוק הזה הוא מאוד חשוב, כי הוא משלים את הצד שלנו, של העידוד.

אורנשטיין אוהד: כלומר, חוק שיביא לידי כך שיאספו צמיגים למחזוּר, או יביאו אותם למי שממחזר, הוא חוק חשוב,כי הוא פותר את הבעיה העיקרית וזו הבעיה הלוגיסטית של האיסוף.

אורנשטיין אוהד: אנחנו אמרנו שמבחינת הכמויות, וראינו את סדרי הגודל של המפעלים, יש מקום ליותר ממפעל אחד.

אורנשטיין אוהד: בין היתר כדי לפתור את הבעיה הלוגיסטית עדיף פיזור של מפעלים ולא ריכוז במקום אחד ואמרנו, יש מקום עד שלושה מפעלים.

גאלב מג'אדלה: ההצעה הזו בעד פיתוח הגליל והנגב.

אורנשטיין אוהד: אם יבוא מפעל בגליל, אז השאלה מאיפה הוא יאסוף, כי הגליל מטיבו יש בו פחות אוכלוסייה ופחות פנצ'ריות ופחות צמיגים ואז אם הוא יביא ממרכז הארץ, אתה עושה עלויות איסוף ועלויות הובלה ועלויות של כל מה שכרוך בזה.

אורנשטיין אוהד: קיבלנו, נדמה לי, חמש הצעות.

אורנשטיין אוהד: ואני אומר נדמה לי חמש, כי ארבע אני זוכר, אבל בפועל שתיים הגישו בקשה מסודרת לבנק לפיתוח תעשייה.

אורנשטיין אוהד: עשו סקר בנק שעולה כמה אלפי דולרים, הגישו תוכנית עסקית.

אורנשטיין אוהד: אחת התוכניות כבר במרכז ההשקעות, לא נידונה שם, אבל יש המלצה חיובית, והמלצה חיובית תצא גם לבקשה השנייה, כאשר שתי הבקשות מדברות על כל מפעל בין 15-10 אלף טון צמיגים.

אורנשטיין אוהד: ואם דיברנו על חמישים אלף טון בשנה, יש כאלה שאומרים ששים אלף, ויש גם עוד מלַאים שאפשר לנצל.

אורנשטיין אוהד: כלומר, סדר גודל של בין 15-10 הוא סדר גודל סביר לקנה המידה של מדינת ישראל.

אורנשטיין אוהד: מפעל אחד אמור לקום באופקים, השני באזור צפונה לאום אל פחם, אם יוקם.

אורנשטיין אוהד: כאשר אחד יותר עם פתרון למרכז נאמר, מרכז- צפון.

אורנשטיין אוהד: בכל אופן, שניהם מבוססים על תוכנית עסקית שיש לה בסיס של מכירה וכיוון שחוק עידוד ההשקעות הון לצערי מחייב יצוא, ואני אומר לצערי כי הוא לא תומך בסביבה בצורה הזו, הוא מבוסס גם על יצוא.

אורנשטיין אוהד: בעצם רוב התוצרת מיועדת ליצוא, במחירים שנותנים רווח, כאשר אחד המפעלים מבסס את זה Tiping fee, כפי שהיום משולם למטמנות, כמה עשרות דולרים.

אורנשטיין אוהד: השני לא נוקב בסכום, אבל הוא מדבר על החקיקה ואומר, החקיקה היא זו שתאפשר לי קבלת צמיגים ומחזוּרם.

אורנשטיין אוהד: כלומר, שני המפעלים לא באו ככה ונוצרו יש מאין.

אורנשטיין אוהד: הם באו על בסיס החקיקה הזו.

אורנשטיין אוהד: כלומר, חקיקה שתאפשר קבלת צמיגים, כלומר אנחנו רואים בשילוב החקיקה עם העידוד שלנו אפשרות למחזר צמיגים.

גדעון דרורי: אנחנו לא פנינו למשרד התעשייה והמסחר.

גדעון דרורי: לחברה שלנו קוראים טיאר טק והיא היחידה שעם גישה כדי להציג את המיזם.

גדעון דרורי: זו טכנולוגיה מאוקראינה, היא נקייה מאה אחוז לסביבה.

גדעון דרורי: המפעל יכול למחזר כעשרים וחמש אלף טון בשנה.

גדעון דרורי: אז הוא ישלים את השלושים אלף על הכמות שקיימת.

גדעון דרורי: אנחנו נמצאים כרגע בשלב שהיינו רק עכשיו בפתח תקוה, לקבוע עם עיריית פתח תקוה נקודת איסוף כדי שמפתח תקוה נוכל לקחת את הצמיגים לקרית מלאכי, שם אנחנו רוצים להקים את המפעל, באזור עדיפות ד'.

גדעון דרורי: אנחנו מצפים לחוק.

גדעון דרורי: החוק הזה יחייב איסוף צמיגים.

גדעון דרורי: החוק הזה יגרום לכוחות השוק לפעול.

גדעון דרורי: החוק הזה יגיד ליבואנים וליצרנים, חבר'ה, יש לכם איזה שהיא חובה להחזיר את הצמיגים, למחזר אותם.

גדעון דרורי: זה מה שהחוק הזה עושה.

גדעון דרורי: לבוא ולהגיד שאין לנו את היכולת, זה גם לא נכון.

גדעון דרורי: הם מביאים צמיגים לכל פנצ'רייה.

גדעון דרורי: כמו שהם מורידים צמיג, הם יכולים להעלות צמיג.

גדעון דרורי: עכשיו, השיטה הזאת להוריד ולעלות קיימת בכמה מדינות בעולם.

גדעון דרורי: זה לא המצאה.

גדעון דרורי: קודם כל, להגיד שאין לנו את היכולת לאסוף, זה לא נכון.

גדעון דרורי: דבר שני, אנחנו, שוב, מחכים לחקיקה הזאת שתעביר כדי שתהיה איזה שהיא חובה להביא את הצמיגים.

גדעון דרורי: כיום, עיריית פתח תקוה מספרת לנו בצורה מאוד מאוד פשוטה שהיא שמה את המכולות בידיעה שפנצ'ריות זורקות שמה את הצמיגים שלהם.

גדעון דרורי: כי אין ברירה.

גדעון דרורי: הפנצ'רייה לא מרוויחה יותר מדי כסף.

גדעון דרורי: ומה עכשיו?

גדעון דרורי: ישימו להם עוד כסף, לחתוך צמיגים לארבע, לוקחים את הצמיגים האלה וצריכים להטמין אותם.

גדעון דרורי: לפנצ'ריות ברובן אין כסף.

גדעון דרורי: ובעיריית פתח תקוה יש 23 פנצ'ריות והם מעוניינים להקצות קרקע של העירייה כנקודת איסוף.

גדעון דרורי: אין להם בעיה שגם אנשים בהוד השרון יביאו ואנשים מכפר סבא יביאו.

גדעון דרורי: ועל זה ישבנו ודיברנו, על נקודת איסוף אזורית.

גדעון דרורי: כך אנחנו אמורים לעשות את זה, לשים 4-3 נקודות איסוף, לעבוד עם חברה כמו אסיף שהיא רוצה גם לאסוף.

גדעון דרורי: תמר ממיר רוצים לאסוף.

גדעון דרורי: ברגע שתהיה חובת איסוף, מפעלים יקומו, השניים שאושרו, המפעל שלנו, גשר משקיע כבר, הכול סגור, אנחנו מחכים שהחוק יעבור.

גדעון דרורי: במבנה שלו הנוכחי, כוחות השוק פועלים.

גדעון דרורי: החובות הם לא רוצים, זה ברור, אבל מוכנים לשלם, אבל את החובות הם לא רוצים.

גדעון דרורי: נקודה אחת נוספת.

גדעון דרורי: החוק הזה, לגבי הנושא של מה שהוא אמר על בתי עסק וחובה, הוא בסעיף 9 של החוק.

גדעון דרורי: אז נגיד שזה לא קיים, אבל זה כן קיים?

גדעון דרורי: בנוסף, גם כתוב כאן 'אפשר למכור צמיג משומש, אפשר למכור אותו עוד פעם לצורך שימוש חוזר'.

גדעון דרורי: זה כן קיים בחוק.

גדעון דרורי: הרבה הערות, לא בדיוק נכון.

גדעון דרורי: רוב הדברים כן נמצאים בחוק.

גדעון דרורי: החוק הזה, במקרה שלו, הוא טוב.

יוסף נעים: שלום.

יוסף נעים: אני פשוט רוצה לסבר את האוזן ליושב ראש ולכולם.

יוסף נעים: שמי יוסף נעים מאיגוד המוסכים, ידידי ראובן בוסיס.

יוסף נעים: עד לפני מספר שנים עוד יכולנו להתפרנס מהנושא שנקרא צמיגים ובשמחה היינו מרימים את כל הפרויקט הזה והיינו מפנים את כל הצמיגים.

יוסף נעים: לצערנו הרב, התחרות היא לא הוגנת בשוק.

יוסף נעים: אנחנו, כצמיגאים, היום אולי אולי אולי מוכרים 15 אחוז מהצמיגים, כי את כל הצמיגים מוכרים היבואנים והיצרנים ואני אסביר.

יוסף נעים: כל החברות שעבדו עם הצמיגיות, חברות השכרה, ליסינג, נס טכנולוגיות, קונטל, כל החברות האלה, מקבלות צמיגים ישירות מחברת ייצור צמיגים אליאנס ומהיבואנים והן מאלצות את הצמיגיות, ואני אתן דוגמה של אליאנס.

יוסף נעים: הוא אומר לו 'תשמע, אני אתן לך עבודה לעבוד עם חברה מסוימת, אתה קונה ממני צמיג במאה ואתה תמכור לו במאה.

יוסף נעים: אתה, אנחנו נשאיר לך עשרים-שלושים שקל עבודה על הצמיג וזה הכול'.

יוסף נעים: עכשיו, בשלושים שקלים האלה הוא צריך גם להחזיק את הפועל וגם את העסק וגם את כל המרכיבים מסביב.

יוסף נעים: אם האוצר היה מוציא איזה שהוא חוק, איזה שהיא תקנה, שהם מייצרים צמיגים ואסור להם למכור לאף אחד, רק דרך הצמיגיות והם מוציאים מחירון שהצמיג עולה מאה ובמכירות מופיע 400.

יוסף נעים: אף אחד לא קונה מחיר מחירון, וכל אחד מכם נכנס לפנצ'ריות, לצמיגיות וקונה צמיגים.

יוסף נעים: אם בצמיגיה היום מופיע צמיג 400 שקל, הוא קונה אותו ב-150 שקל, 100 שקל, אז אנחנו מראש אומרים אחד ואחד חינם, ואם הוא מתווכח הוא מקבל גם 60 אחוז הנחה.

יוסף נעים: כלומר, היום אין לנו יותר ממוצע מ-25 שקל לצמיג, שזה כולל הכול.

יוסף נעים: אני בא ואומר דבר מאוד פשוט.

יוסף נעים: אנחנו מוכנים, באיגוד המוסכים, להרים את כל הפרויקט של פינוי הפסולת.

יוסף נעים: אנחנו רוצים לעמוד בתחרות של יבוא צמיגים, שמשרד התחבורה יאפשר לנו להביא צמיגים, לא כמו הסעיף שאנחנו נלחמנו במשך עשר שנים בנושא של יבוא הצמיגים ומשרד התחבורה פתח את שוק יבוא הצמיגים, אמר לכולם, 'אתם יכולים להביא צמיגים, אבל יש לי רק מגבלה אחת קטנה; אתה מביא מכולה של 20 פיט, יש 20 מידות במכולה של חברת משנה, פירני, לא משנה, עבר תקינה אירופאית, תקינה אמריקאית, הכול נכון, אבל אנחנו מבקשים, בנוסף לזה, לכל מידה בדיקת מעבדה, עולה סך הכול אלף יורו'.

יוסף נעים: עשרים מידות זה עשרים אלף יורו.

יוסף נעים: כל הקונטיינר עולה עשרת אלפים יורו, הבדיקות עולות עשרים אלף יורו.

יוסף נעים: ובזה משרד התחבורה משוויץ ואומר 'פתחנו את שוק יבוא הצמיגים לתחרות'.

יוסף נעים: זה שקר אחד גס.

יוסף נעים: כשזה יעמוד במבחן בית המשפט הגבוה לצדק, נראה מה יהיה.

יוסף נעים: לגבי הצמיגיות עצמן.

יוסף נעים: אני היום נותן הרצאות בכל מיני בתי ספר של נושא תורת הצמיגים ובין היתר נכנס הנושא של פינוי צמיגים.

יוסף נעים: שואלים שאלה מאוד פשוטה על צמיגיות, שואלים אותי כיושב ראש הענף ושואלים את ראובן שהיה תקופה ארוכה יושב ראש הענף.

יוסף נעים: אני מסתובב בכל מיני מקומות, נותן הרצאות, מדבר אתם על הכול ומביא אותם למצב 'איך אנחנו יכולים להגיע למצב שנאסוף את הצמיגים במרוכז, ונתרום את החלק שלנו לנושא פינוי הצמיגים'.

יוסף נעים: אז הם אומרים ככה, תראה, בוא ניקח את ניו קופל.

יוסף נעים: ניו קופל יש לה היום קרוב ל-40 אלף כלי רכב, שלמה שמצר, כשחברת אוטו לוקס שזה טיאר קלאב, נותנים שירות לחברה הזו.

יוסף נעים: כשהוא ראה שיש מחזוּר צמיגים, הוא קפץ מהר מאוד על העגלה ופנה לכל הרשת ואמר להם 'אני אאסוף לכם את הצמיגים על חשבוני'.

יוסף נעים: אז אמרו, בסדר, זה מתאים.

יוסף נעים: יומיים אחרי הוא כבר הוציא מכתב שהוא יותר לא מפנה.

יוסף נעים: אבל את המכתב הוא כבר הראה לכל השלטונות שהוא מפנה צמיגים חינם.

יוסף נעים: אני יכול להגיד לכם שיומיים אחרי זה הפסיק, אבל את אותה פנצ'רייה, צמיגייה שמקבלת את הצמיגים מחברת אוטו לוקס, שמחזיקה על המדף את הצמיגים, היא קונה אותם ומוכרת אותם באותו מחיר ומשאירה לה את העשרים-שלושים שקלים, לא יהיה לא יקום, בלתי אפשרי, בשביל זה פנצ'ריות זורקות את הצמיגים בירקון, בחוף הים, בראשון, רחובות.

יוסף נעים: נתתי, צילמתי אתרים, נתתי לאלעד.

יוסף נעים: אני בא ואומר דבר כזה, על מנת שאנחנו נהיה שותפים באחוז אחד אפילו, צריכה להיות אותה שיטה כמו של המצברים.

יוסף נעים: אתה נותן צמיג, אתה לוקח צמיג.

יוסף נעים: אני לא אמכור את הצמיג כמשומש.

יוסף נעים: הוצאנו לא מכתב אחד, הוצאנו חמישה מכתבים למשרד התחבורה, לשר התחבורה, לאגף המלחמה בתאונות הדרכים 'יש לאסור מכירת צמיגים משומשים מכל סוג ומכל דבר'.

יוסף נעים: צמיג משומש שנסע, מבחינתי גם אם הוא בן שנה, עמד על המדף עוד שנה, הוא כבר לא שווה.

יוסף נעים: זה בטיחותי, יש תאונות, כביש מספר 6, תשעה הרוגים רק מצמיגים.

יוסף נעים: גם תיקונים וגם ישנים.

יוסף נעים: אם אני אחדד את הנושא יותר, אני אבוא ואגיד ככה: לכל הנושא של הצמיגים המשומשים, שהיום משרד הביטחון, משטרת ישראל, בזק, חברת החשמל, חייבים על פי חוק להוציא את זה אך ורק לחידוש צמיגים.

יוסף נעים: הצמיגים האלה יוצאים למכרזים ומגיעים לצמיגיות.

יוסף נעים: הוצאנו מכתבים למשרד התחבורה, גם לא טופל.

יוסף נעים: מה שאנחנו יכולים, הצד שלנו, זה צמיג תמורת צמיג.

יוסף נעים: תוריד לי עשרה צמיגים, קח עשרה צמיגים, תוריד לי 100, קח 100.

יוסף נעים: מבחינתי, שייצא מחר חוק; לקוח שנכנס לצמיגייה, על הצמיגאי לקחת סכין לקרוע את כל הצמיגים.

יוסף נעים: אם לא, שהצמיגאי ישלם ללקוח זיכוי 50 שקלים על הצמיג.

יוסף נעים: כלומר, אם הוא בר שימוש ואתה הולך למכור אותו, תן לי זיכוי חמישים שקל, עשרה שקלים, עשרים שקל, שיהיה בתקנה.

יוסף נעים: אם לא, קח סכין, קרע אותו.

יוסף נעים: כי בסך הכול אנחנו הגענו למצב שבו יותר מחמישים אחוז מהפנצ'ריות הן על סף רעב, פנצ'ריות סוגרות, לפנצ'ריות היום אין מה לאכול, כולם מסובכים ואני יכול לתת לעורך הדין הנכבד דוגמה את לייבל טיאר בחולון.

יוסף נעים: הסתבך בארבעה-חמישה מיליון שקלים.

יוסף נעים: במבי הסתבך בשני מיליון שקלים ואני לא רוצה להרחיב בשמות.

יוסף נעים: מהם קיבלתי אישור פחות או יותר להשתמש בשמם.

יוסף נעים: אם אנחנו היום על סף רעב, בפנצ'ר של עשרים שקלים וצמיג בשלושים וחמישה שקלים, שלושים שקלים, אין אפשרות קיום, בטח ובטח לא לפנות צמיגים.

יוסף נעים: בשביל זה החוק של העירייה לא עבד.

יוסף נעים: מה שהם ביקשו מאיתנו זה להגיע עד למכולה, והגענו עד למכולה וזרקנו את הזבל.

יוסף נעים: היום העיריות לוקחות את הזבל.

יוסף נעים: עיריית תל אביב לוקחת ופתח תקוה לוקחת ואפילו בת יום לוקחת, לפי מה שאני ביררתי.

יוסף נעים: למה?

יוסף נעים: כי אם הם לא לוקחים, אותו צמיגאי שבא היום עם אופניים לעבודה, (הוא כבר לא יכול להרשות לעצמו טנדר, כי זה עולה כסף), לוקח נרקומן, נותן לו חמישים שקלים, נותן לו מאה שקלים, אומר לו 'אתה רואה את הצמיגים האלה?

יוסף נעים: זרוק'.

יוסף נעים: הצמיגים האלה בתוך שעה אינם.

יוסף נעים: הוא אוסף את כל הצמיגים בטנדר שלו פנוי להובלה, מפזר אותם, בא ולוקח את החמישים שקלים שלו, תודה רבה, שלום, נגמר.

יוסף נעים: בשביל זה אנחנו אומרים היום, אנחנו מוכנים לתת ייעוץ, הדרכה, את כל מה שיש באפשרותנו.

יוסף נעים: אנחנו מוכנים שכל יבואן, שלא כמו שאמרו פה 'זה קניין שלנו'.

יוסף נעים: זה לא קניין שלנו, לקוח שהוריד צמיגים משומשים והם בדרך כלל פסולת צמיגים, הם זבל, הם לא טובים, יגיע היבואן, יגיד לי, הזמנת עשרים?

יוסף נעים: כן, אדוני, הזמנתי עשרים.

יוסף נעים: תן לי בבקשה עשרים.

יוסף נעים: כל צמיג שאני לא אתן לו, שיחייבו אותי ב-25 שקלים.

יוסף נעים: אני מוכן שיחייבו אותי 25 שקלים.

שרון ארצי: אנחנו עושים רבות בנושא ומאוד מנסים לקדם את כל הנושא של מחזוּר באופן כללי בארץ, וקצת אנחנו יודעים מה קורה לא רק בנושא מחזוּר צמיגים, בסופו של דבר, הנושא של מחזוּר צמיגים הוא חלק ממגמה כללית שאמורה להסדיר את הנושא של הפסולת במדינת ישראל, ולהביא לזה שפחות פסולת תועבר להטמנה ויותר פסולת תמוחזר.

שרון ארצי: שתי מלים לגבי מה שאמר עורך דין בר און לגבי הנושא של רישוי עסקים.

שרון ארצי: המעבר מרישוי עסקים, מתנאים לרישוי עסקים, למעשה האמירה כאילו שהחובה לאסוף ולמחזר צמיגים בחקיקה כיום קיימת, היא פשוט לא נכונה מבחינה משפטית.

שרון ארצי: זה נכון שיכול להיות שאם יש פנצ'רייה שיש לה רישיון עסק, מה שלא קורה תמיד, צריך לזכור שלא כל העסקים בישראל, במיוחד הקטנים שבהם, לא לכולם יש רישיון עסק.

שרון ארצי: אז אם כבר יש למישהו רישיון עסק, אז יכול להיות שהוא קיבל תנאים ברישיון עסק, ויכול להיות שבתוך התנאים הכניסו כן או לא, ברמה כזו או אחרת, את נושא איסוף ומחזוּר הצמיגים, כשהמגמה צריכה להיות שהנושא הזה צריך לחול על כולם.

שרון ארצי: כדי שזה יחול על כולם, צריך לעשות את זה בחקיקה ספציפית, וזה ברור.

שרון ארצי: מה גם שהתוצאות מדברות בעד עצמן.

שרון ארצי: ההסדר שקיים היום, כפי שהוא, חלקית, לא מביא לתוצאות.

שרון ארצי: כולנו התכנסנו פה היום כי זו לא הפעם הראשונה, רק בגלל שהמצב הוא קשה.

שרון ארצי: המצב הוא באמת קשה והוא דורש מחשבה רצינית יותר ובוודאי שעדיף להסדיר את זה, כאשר יושבים פה כולם סביב השולחן, כל מי שיש לו נגיעה לדבר, ויביאו לחקיקה מסודרת.

שרון ארצי: כי להביא למצב שבו איש כזה או אחר במחוז כזה או אחר, של המשרד לאיכות הסביבה יקבע לפנצ'ריות מה הן אמורות לעשות, זה גורם לבזבוז משאבי ציבור, למשרד לאיכות הסביבה אין יותר מדי זמן וכוח אדם ותקציבים להתעסק עם כל דבר בנפרד.

שרון ארצי: פעם אחת ולתמיד צריך להסדיר את זה, ולכן בעצם אנחנו חושבים שצריך לקדם את החוק הזה.

שרון ארצי: דבר שני עקרוני נוסף זה הנושא של המימון.

שרון ארצי: זה מאוד משמח לשמוע שיצרנים או יבואנים מוכנים לממן חלק מנושא המחזוּר, אבל בוודאי שזה לא מספיק, כי מעבר ללשים כסף בצד, הכסף לא יהפוך לכשעצמו למצב שבו ימוחזרו הצמיגים.

שרון ארצי: מישהו צריך להקים איזה שהוא מנגנון, של איסוף, של מחזוּר, הצמיגים צריכים להגיע מהפנצ'רייה לתוך מפעל המחזוּר, ובעצם זה הקטע הבעייתי.

שרון ארצי: זה שתהיה איזה שהיא קופה , שזו גם שאלה מי יחזיק את הקופה הזו, האם משרד האוצר יחזיק את הכסף?

שרון ארצי: אם אתה תשאל אותו, בוודאי שהוא יגיד כן, אני רוצה את הכסף, זה חלק מהתקציב.

שרון ארצי: ואז מה?

שרון ארצי: איך יהיה איסוף של צמיגים?

שרון ארצי: נגיד שהמשרד לאיכות הסביבה יקבל את הכסף הזה באמצעות איזה שהיא קרן ייעודית או חשבון בתוך הקרן לשמירת הניקיון, אז מה?

שרון ארצי: אז המשרד לאיכות הסביבה יצטרך להפעיל מנגנון איסוף?

שרון ארצי: איך בדיוק הוא יעשה את זה?

שרון ארצי: הדבר הזה חייב להיעשות באמצעות כוחות השוק, והדבר הזה צריך להיעשות באמצעות זה שתהיה אחריות על היצרנים והיבואנים כעניין של עיקרון.

שרון ארצי: עיקרון של אחריות יצרנים ויבואנים על מה שהם מייצרים, על מה שהם מייבאים, על מה שהם משווקים וזה שבסופו של יום הצמיג לא נשאר אצלם, זה לא אומר שום דבר.

שרון ארצי: עדיין הם יכולים לדאוג לאיסוף של הצמיגים האלה.

ראובן בוסיס: הייתי יושב ראש ענף צמיגים עד לפני חצי שנה.

ראובן בוסיס: כואב לי שאנחנו פשוט מושכים את הזמן ולא מתקדמים קדימה.

ראובן בוסיס: אנחנו יותר מאשר שלא מתקדמים קדימה, אנחנו הולכים כמה צעדים אחורנית.

ראובן בוסיס: אני מיתמם פה, יש לי הרגשה שאני לא חי במדינת ישראל.

ראובן בוסיס: כי בעיניי, ובמחשבה שלי, יש פה אנשים שאו שהם תיירים במדינה, כי לא נראה לי שאיכפת להם מהמדינה.

ראובן בוסיס: עורך דין בר און, כמה פעמים ישבנו בישיבות באיכות הסביבה על נושא של הצמיגים ומיוחד אצל המנהלת הכללית.

עופר בר און: אתה אומר את זה בהמשך למשפט הקודם שלך?

עופר בר און: שלא איכפת לנו מהמדינה?

ראובן בוסיס: אני אומר את זה בהמשך לכך שאנחנו רוצים לקדם דברים ואנחנו נבלמים.

ראובן בוסיס: עכשיו למה אני אומר את זה?

עופר בר און: מר בוסיס, אתה תבקש למחוק מהפרוטוקול את המשפט הזה.

ראובן בוסיס: אני מתנצל אם פגעתי בך.

גאלב מג'אדלה: עורך דין בר און, פה זה לא דו שיח, אם תרצה להגיב אחר כך, נאפשר לך.

גאלב מג'אדלה: אבל פה בינתיים צריך להתאפק, בבקשה.

ראובן בוסיס: אני בא לומר, ישבנו, אנחנו מחפשים את הדרך לקדם על מנת לסגור את הנושא הזה, איכפת לנו מאוד, אנחנו מוכנים מאוד לשתף פעולה ואחד מהדברים הקשים ביותר הוא שאנחנו לא מוצאים את הפרטנר השני כדי שיעזור לנו.

ראובן בוסיס: אז נכון שהצמיג הזה מגיע אליי, נכון שאני זה שצריך לדאוג אחר כך לפנות אותו, אני בעד לפנות אותו בצורה מוסדרת למקום מוסדר שיגידו לי לאן.

ראובן בוסיס: אבל יחד עם הדבר הזה, אליאנס רק לא מספרים שהם גם יבואנים של חמש או שש מרכזי צמיגים שהם מייבאים מהם.

ראובן בוסיס: הם כל הזמן סביב הנושא שהם בעצם יצרן מקומי.

ראובן בוסיס: זה יפה לעבר.

גאלב מג'אדלה: לא, הם אומרים שהם יצרנים ויבואנים.

ראובן בוסיס: היום הם גם יבואני צמיגים בכמה מותגים יפים, אין לי טענות לדבר זה, אבל אני בא ואני אומר, בואו נשתף פעולה.

ראובן בוסיס: ואז באותה ישיבה אחרונה שהיתה עם המנהלת הכללית, אחרי הדין ודברים שהיו, אני באתי ואמרתי, 'אין בעיה, אני אבוא ואני אמליץ לבעלי הצמיגיות שפשוט מאוד יתחילו להחזיר צמיג תמורת צמיג'.

ראובן בוסיס: דאגתי להתקשר לכל יבואני הצמיגים ואמרתי להם 'רבותיי, מתאריך זה וזה אנחנו כנראה נתחיל להחזיר'.

ראובן בוסיס: ואז אחרי שאני מתחיל להחזיר את הצמיגים, אני מקבל מהמנהל הכללי של אליאנס הודעה לצמיגיות שהנה אנחנו מעלים את המחיר של הצמיגים בעוד 4 אחוזים.

ראובן בוסיס: מה הבנתי עכשיו?

ראובן בוסיס: שאליאנס כבר לקח את זה בחשבון אתו, שאם אנחנו עומדים להעלות את המחיר, כנראה שגם הנושא של הפינוי של הצמיגים עלות שיעלה לנו בדבר הזה.

ראובן בוסיס: שמחתי מאוד, ואז ישר הודעתי לכל בעלי הצמיגיות, הוצאתי מזכר לכולם, חילקתי את המדינה לשלושה מפגשים כאלה; מפגש אחד באזור תל אביב, מפגש אחד באזור באר שבע, מפגש אחד באזור חיפה, וביקשתי מבעלי הצמיגיות 'רבותיי, כמו מצברים'.

ראובן בוסיס: אתה רוכש מצבר, אתה צריך גם להזדכות עליו אחר כך.

ראובן בוסיס: צמיג תמורת צמיג.

ראובן בוסיס: יצרן או היבואן שהביא לך צמיג, תחזיר לו מיד צמיג.

ראובן בוסיס: ואז באותו רגע, היינו פותרים את הבעיה, זה היה לוקח בדיוק חודש ימים והאמינו לי, צמיג אחד לא היה מסתובב במדינת ישראל שאין מה לעשות איתו.

ראובן בוסיס: היה מגיע לנקודה ואז היו מוצאים את הפתרונות.

ראובן בוסיס: אותו יצרן מקומי וכל יבואני הצמיגים, בצורה מסודרת.

ראובן בוסיס: אם הם לא מסוגלים לאסוף, אז היו דואגים שאחרים יאספו את זה.

ראובן בוסיס: לנו לא הפריע שיעלו את המחיר אפילו בעוד כמה שקלים.

ראובן בוסיס: הרי בשורה התחתונה זה ייפול תמיד עלינו, גם אם הם היו מעלים את המחיר, וגם אם הם היו מקדישים עוד עשרה שקלים ועוד עשרים שקלים, זה היה נופל עלינו.

ראובן בוסיס: אבל לפחות את שיתוף הפעולה לגבי הדבר הזה.

ראובן בוסיס: וכואב הדבר שהם היבואנים בעצמם, והיצרן המקומי לא משתפים איתנו פעולה.

ראובן בוסיס: והכאב, אני לא רוצה לעקוץ את איכות הסביבה עם הנושא של יבואן צמיגים מסוים, הם יודעים ומודעים לדבר הזה.

ראובן בוסיס: אנחנו באים ורוצים באמת ואנחנו מתים לחתוך את הסיפור.

ראובן בוסיס: הסיפור הזה מושך ונמשך יותר מדי.

לבנת קיזנר: אני רפרנטית של חטיבת הצמיגים בלשכת המסחר.

לבנת קיזנר: רק רציתי לסמוך את ידו של עופר.

לבנת קיזנר: אנחנו בהחלט תומכים בכל מה שנאמר פה לגבי היבואנים והיצרנים.

לבנת קיזנר: על דעתנו בהחלט.

לבנת קיזנר: מה שרציתי להגיד שסך הכול הפנצ'ריות אומרות שהם מוכנות לקדם את הצעת החוק והכול טוב ויפה, אבל הן לא מוכנים לקחת שום אחריות.

לבנת קיזנר: גם בהצעה הנוכחית שמונחת על השולחן, שום אחריות מצד הפנצ'ריות.

לבנת קיזנר: אנחנו, מבחינתנו, רוצים לקדם, אבל שום דבר לא מעוגן בחוק, וכל עוד זה לא יהיה מעוגן בחוק מסירת צמיגים, אז לא תהיה שום חובה על הפנצ'ריות למסור אותם.

הדס פיקסלר: רציתי להבהיר נקודות שהעלו כמה אנשים.

הדס פיקסלר: המנגנון שנמצא בחקיקה קודם כל הוא לא עומד במנותק מהחקיקה שקיימת וכבר הוזכרה.

הדס פיקסלר: יש לנו תשתית, יש חוק רישוי עסקים, יש נתוני רישוי, יש תנאים לרישיון עסק שהם באמת רמה מאוד ספציפית של חקיקה, יכולות להיות תקנות גם מכוח החוק הזה ואין מטרה לפתור איזה שהוא גורם מסוים.

הדס פיקסלר: אנחנו רואים פה שרשרת שחברים בה מספר גורמים, אם מסתכלים מלמעלה, זה מי שמביא את הצמיג, שזה היצרן והיבואנים השונים, הצמיגיות שנמצאות איפה שהוא באמצע התהליך, והצרכן שבסופו של דבר משתמש בצמיגים ואם המחירים יעלו, אז כאן בעצם התרומה שלו לעניין.

הדס פיקסלר: וכל אחד, בראייה שלנו, שזה גם עיקרון מקובל של 'המזהם משלם', והמזהם לא הכוונה למישהו שבפועל בא ומשליך אשפה, אלא למי שמביא מוצר שיש לו השפעות שהן גם סביבתיות.

הדס פיקסלר: כל אחד כפי חלקו בשרשרת, צריך לתרום את חלקו.

הדס פיקסלר: אז זה לא נכון לומר 'למה אתם מטילים אחריות עלינו ועליהם לא'.

הדס פיקסלר: כל אחד תהיה לו את האחריות שלו.

הדס פיקסלר: יש פה הגבלה למה שפנצ'רייה תוכל לעשות עם הצמיגים שלה והרמה הספציפית שטוענים פה שחסרה, זה בדיוק מה שיהיה ברישיון עסק.

הדס פיקסלר: אנחנו לא נתחיל להיכנס בחקיקה ראשית לאיזה שטח של פנצ'רייה, כמה צמיגים מותר לה לאחסן בו זמנית.

הדס פיקסלר: זה בדיוק מה שיש בתנאים לרישיון עסק.

הדס פיקסלר: החובה מגבילה פה את הדרכים לפינוי צמיגים מבית העסק, כמה צמיגים מותר בבית עסק, שזה כולל מחסני צמיגים ופנצ'ריות, כאשר בתנאים ברישיון עסק...

הדס פיקסלר: אתם לא מצפים שנכתוב בחקיקה ראשית כמה צמיגים מותר לצמיגייה לאחסן.

הדס פיקסלר: אבל ברור שאחסנה כשלעצמה של צמיגים זה גם עסק טעון רישוי, ובהנחה שהחוק יתקדם ויעבור, כפי שאנחנו מקווים, כמובן שתנאי רישיון העסק יעודכנו בהתאם, אם יהיה צורך בכך וסביר שיהיה צורך בכך.

הדס פיקסלר: החובה לפנות צמיגים חלה על בית עסק.

הדס פיקסלר: אתה אומר שאתה רוצה שזה יהיה מנוסח אחרת, ואני הייתי מציעה, אם היועץ המשפטי יקרא ויציג את הסעיפים, נוכל לדון בנוסח הסעיף לגופו, במקום לדון ברמה העקרונית.

מנחם צ'פניק: אני מייצג את חברת גרינאל אקולוגיה.

מנחם צ'פניק: אנחנו עוסקים במחזוּר.

מנחם צ'פניק: אנחנו בעצם כבר קרוב לשנה עוסקים באיסוף וחיתוך, אנחנו בעצם החברה שרוצה את חיתוך הצמיגים בפנצ'ריות ובאתרים אחרים.

מנחם צ'פניק: אנחנו חותכים את הצמיגים בפנצ'רייה.

מנחם צ'פניק: אנחנו אחת החברות המאושרות על ידי משרד לאיכות הסביבה.

מנחם צ'פניק: אני רוצה לגעת בשתי נקודות ששתיהן לא מופיעות בחוק, ולדעתי הן מהוות, ולפחות אחת מהן בשלב ביניים, כמפתח להצלחה, ואחת בשלב הסופי.

מנחם צ'פניק: אנחנו למדנו את הנושא של המחזוּר, ואנחנו עוסקים במחזוּר בתחומים אחרים, בתחום של חומרים מסוכנים.

מנחם צ'פניק: את הנושא הזה של הצמיגים אנחנו לומדים קרוב לשנתיים.

מנחם צ'פניק: הנושא של טיפול בצמיג מחייב, לצורך ההצלחה שלו, גם צרכן סופי שיודע לצרוך את התוצר של המחזוּר והיום באירופה חלק מהצמיגים שעוברים למחזוּר, מגיעים, בסופו של דבר, לשריפה.

מנחם צ'פניק: נושא שהולך להיפסק בשנים הקרובות, לדעתי, עד כמה שזכור לי ב-2007 או ב-2006, דבר שלגבי דידי יש הסכם בתוכניות העסקית של נושא של מחזוּר, אז זה יגרום להצפה בשוק הגומי בעולם, כל מה שקשור בגומי ממוחזר.

מנחם צ'פניק: ולכן אי אפשר להסתמך על יצוא של התוצר לחוץ לארץ כחלק מתוכנית עסקית, ולכן חייבים לפתח שוק מקומי, שיידע לצרוך את הגומי ובחוק אין התייחסות כלל לנושא של עידוד של יצוא מקומי שיידע ליצור את הגומי.

מנחם צ'פניק: אנחנו כחברה יזמית מנסים לארגן יצרנים מקומיים, פנינו גם ליצרנים כמו אליאנס ולחברות אחרות שעוסקות בנושא של גומי, כדי לעניין אותם בייצור מוצרים לצורך צריכת הגומי.

מנחם צ'פניק: אין כמעט חברה כזאת בארץ.

מנחם צ'פניק: יש חברות שעוסקות בייצור בלטות או דברים דומים שהצריכה מאוד קטנה ואין היום שוק לנושא.

מנחם צ'פניק: ואני טוען שבלעדי השוק הזה, החוק יהפוך בעצם את היבואנים ואת היצרנים לעבריינים, כי לא תהיה חברה יצרנית שתהיה מוכנה להשקיע בלי שיהיה גורם מקומי של צריכת הגומי.

מנחם צ'פניק: זה בעצם מפתח.

מנחם צ'פניק: ואולי שווה שהמשרד לאיכות הסיבה או משרד האוצר יחשבו על נושא של עידוד בתחום הזה דווקא.

מנחם צ'פניק: כי ברגע שאני אדע, בתור יזם, שיש מי שיקנה את הגומי פה בארץ, אנחנו נהיה מוכנים לקחת סיכון גדול יותר מאשר הסיכון שלקחנו עד עכשיו בקניית ציוד לחיתוך צמיגים ולהשקיע במערך, כמו שאמר עורך דין בר און, שהוא מערך שעלותו כמה מיליוני דולרים וחייבת להיות לו איזה שהיא ודאות עסקית.

מנחם צ'פניק: זה בנושא של הטווח הארוך.

מנחם צ'פניק: בטווח הביניים, כשאנחנו מדברים על נושא סילוק עד כמדומני שש או שבע שנים שיהיו בר סילוק, אז אני חושב שכדאי פה לערב גורם נוסף, וזה קורה נכון להיום בשטח לא בצורה פורמאלית מלאה, וזה הנושא של הרשויות המקומיות.

מנחם צ'פניק: הרשויות המקומיות היום בצורה לא רצונית, מפנות צמיגים בכמויות גדולות, כשבעצם הצמיגים הם שלמים והם תופסים נפח, ועושים להם הרבה מאוד נזקים גם בנושא של הנפח של האיסוף, גם במכונות הדחס, גורמים להם נזקים וקלקול הציוד ובעצם העיריות והרשויות שותפות היום לנושא של הפינוי באופן לא רצוני.

מנחם צ'פניק: אני טוען שבתהליך הביניים שבו יותר הסילוק בתקופה שיותר הסילוק, לדעתי צריך להנחות את הרשויות המקומיות וזה יפתור גם את הבעיה של ההובלה של הצמיגים, לקבץ צמיגים לתוך פחי הזבל העירוניים, כשהם חתוכים.

מנחם צ'פניק: אנחנו הכנו דף עמדה בנושא ואני אשמח להביא לך אותו, כשבעצם התוספת, העלות התקציבית של העירייה שואפת לאפס משתי סיבות.

מנחם צ'פניק: אחד, מכיוון שכמות הצמיגים במשקל לא עולה על חצי אחוז מכלל האשפה שהעירייה מפנה.

מנחם צ'פניק: ודבר שני, העירייה היום ממילא מפנה צמיגים, בצורה לא רצונית ובנפחים הרבה יותר גדולים, כי הם לא חתוכים, לכן בעצם לא יעלה לה כלום.

מנחם צ'פניק: אם אנחנו היום נערב את הרשות המקומית ונאפשר לכל רשות, אם זה פתח תקוה, רמת גן, תל אביב והם יקלטו בפחי הזבל שלהם את הצמיגים שחתוכים או גרוסים, בעצם אנחנו פתרנו את הבעיה הלוגיסטית ואנחנו נותנים את פתרון הביניים עד אשר יתחיל התהליך בקצבים כאלה או אחרים, כפי החוק יחוקק בעתיד.

גדעון דרורי: לגבי מה שהוא דיבר על שריפה.

גדעון דרורי: בחוק לא מופיע האיסור על שריפה.

גדעון דרורי: ביתר העולם כבר גילו ששריפה מזהמת.

גדעון דרורי: אומרים כאן ההיפך; המטרה היא בכלל זה שריפה בלתי מבוקרת.

גדעון דרורי: זאת אומרת ששריפה מבוקרת זה בסדר?

גאלב מג'אדלה: אנחנו נגיע לסעיף ואז נדון בזה.

גאלב מג'אדלה: את סעיף 2 החלטנו לדון בו בסוף.

עופר בר און: ראשית, אני מצר על כך שידידי מר בוסיס מצא לנכון להטיל דופי גם בי אישית.

עופר בר און: תודה על ההתנצלות אני מקבל אותה.

עופר בר און: אני רוצה להגיד שאני בשנתיים האחרונות, אני אישית וגם אליאנס בשנתיים האחרונות מקדישים הרבה זמן ומחשבה וניסיונות למצוא פתרון.

עופר בר און: נכון שאנחנו והארגון שבראשו עמד בוסיס לא רואים את הפתרונות עין בעין, וזה משום שאנחנו מייצגים גופים בעלי אינטרסים אישיים קצת אחרים.

עופר בר און: מר בוסיס רוצה לצאת בלי שום מחויבות לחברי הארגון שלו מהעסק הזה, מר נעים אומר שהם מוכנים לתת ייעוץ לפינוי צמיגים, שזה נחמד מאוד אבל לא ממש נחוץ בתחום הזה.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מזלזל בניסיון שצברו.

עופר בר און: חלילה, אבל בתמורה שלהם אני כן מזלזל.

עופר בר און: התמורה המוצעת היא אפס.

עופר בר און: הסכים מר בוסיס לעניין של העלאת מחירי צמיגים.

גאלב מג'אדלה: קודם כל עצם העובדה שהם שותפים לדיונים, הם כבר תורמים.

עופר בר און: אני מודה על זה, אבל זו תרומה מאוד קלושה.

עופר בר און: אני רוצה להעיר פה גם לגבי ענף המוסכים בכלל.

עופר בר און: הוא עבר כבר מהדורות קודמות ויש לו ניסיון צבור ביחס לאיך מפנים מוצרים שרוצים לסלק מן השוק.

עופר בר און: למשל, בעניין של מסנני שמן.

עופר בר און: אני לא יודע אם החברים בוסיס ונעים מכירים את זה מספיק טוב, אבל הארגון שהם חלק ממנו כבר טיפל בחומרים שטעונים מחזוּר ומצאו הסדרים לסילוק של מסנני שמן ממוסכים, מסנני שמן שמסולקים, אני חושב שמר צ'פניק יכול לתת על זה הרצאה מלומדת, כי הוא אחד העוסקים המרכזיים בענף הזה של סילוק מסנני שמן.

עופר בר און: ואנחנו מוכנים לאמץ בשתי ידיים את הפתרון שהושג עם המסנני שמן.

עופר בר און: אין לנו שום בעיה.

עופר בר און: אני רוצה להזכיר דבר נוסף.

עופר בר און: הצעת החוק של חבר הכנסת נודלמן היתה בראשיתה שונה בתכלית מהנוסח שמוצג לפנינו.

עופר בר און: מבחינה קונספטואלית, לא מבחינת הטקסט.

עופר בר און: מבחינת הקונצפט היא היתה אחרת לחלוטין.

עופר בר און: הקונצפט היה הפוך.

עופר בר און: עכשיו, המרכז של הבעיה בהצעה של חבר הכנסת נודלמן, לפי עדותו שלו, היתה העמדה של משרד האוצר.

עופר בר און: טען חבר הכנסת נודלמן, ישבתי לידו כשהוא אמר את הדברים, שמשרד האוצר התנגד להטלה של היטל על כל העוסקים בענף.

עופר בר און: בינתיים שמעתי אני דברים אחרים ממשרד האוצר.

עופר בר און: משרד האוצר לא מתנגד יותר.

עופר בר און: לא זו בלבד שהוא לא מתנגד להיטל, אם תסתכלו בעיקרי המדיניות הכלכלית לשנת 2006 שמשרד האוצר מציע, תוכלו למצוא בעמוד 121 של הרצאת הדברים, הצעות והחלטות שקיבל המשרד האוצר בעניין ייעול שוק הטמנת הפסולת המוצקה.

עופר בר און: דברים רלוונטיים: מציעים לתקן את חוק שמירת הניקיון 1984-תשמ"ד, ולהציע כי החל מהאחד מינואר יוטל היטל על הטמנת פסולת מוצקה שיועבר לאוצר המדינה.

גאלב מג'אדלה: זה לא חדש.

גאלב מג'אדלה: הם בכל מקום מחפשים רעיונות שהכסף יעבור לאוצר.

מיכאל נודלמן: פנו אליי ואמרו כמו שאתה אומר עכשיו.

מיכאל נודלמן: אמרו שבאמת המשרד לאיכות הסביבה, שבאמת האוצר, אני נפגשתי עם האוצר, אני נפגשתי עם איכות הסביבה וקיבלתי תשובה שלילית.

מיכאל נודלמן: זה שקר.

מיכאל נודלמן: כל הדברים שאתם אומרים שהם רוצים בזה, זה שקר, כי אני בבקשה של הגברת הזאת דיברתי עם האוצר ועם איכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: באיכות הסביבה, דיברתי עם השר לאיכות הסביבה.

מיכאל נודלמן: משום מה עושים פה פיליבאסטר.

גאלב מג'אדלה: עורך דין בר און, קודם כל אל תיקח את הדברים באופן אישי בנושא מר בוסיס.

גאלב מג'אדלה: לא היתה כוונה אישית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו פה מתדיינים, יש פה ניגודי אינטרסים, יש צדדים שונים, זה לגיטימי, זה טבעי, בשביל זה אנחנו לא קוראים את הסעיפים ברצף דורסני וממשיכים, להיפך, נותנים לדבר.

גאלב מג'אדלה: כל ישיבה יהיו שניים-שלושה סעיפים, ואנחנו נגמור את זה, עוד חודש זה יהיה מוכן.

מיכאל נודלמן: אנחנו דמוקרטים, אנחנו סובלנים, אבל אני רואה שפה עושים פיליבאסטר.

מיכאל נודלמן: אצלנו יש שעה וחצי, נשארו חמש עשרה דקות כדי לדבר על החוק.

מיכאל נודלמן: פה מדברים על כל הדברים שהם בניגוד אינטרסים.

מיכאל נודלמן: ככה אי אפשר.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מתקדמים.

עופר בר און: אמר מר צ'פניק דברים שהם חשובים בעיניי.

עופר בר און: הנקודה האחת, שחסר בחוק נושא של עידוד המחזוּר של הצמיגים.

עופר בר און: הנושא הזה הוא חשוב מאין כמוהו, וההצעה שלנו היא, וכך גם אפשר לראות בהצעת חוק אחרת שמספרה 3641, באותו עניין עצמו, סעיף 16 שם.

עופר בר און: שם מדובר על חובה של העדפה של מוצרים ממוחזרים במכרזים.

עופר בר און: במתכונת מאוד דומה לסעיף העדפת תוצרת הארץ בחוק חובת מכרזים.

עופר בר און: כלומר, שמכרזים שבהם ניתן להשתמש בחומרים ממוחזרים, שניתן, למשל בסלילת כבישים או בתיקון כבישים או במגינים לכבישים, הם צרכנים מאוד גדולים של חומר ממוחזר, שתהיה חובה להשתמש בזה.

עופר בר און: זה בכיוון עידוד הדבר האחד שאמר מר צ'פניק.

עופר בר און: הרעיון האחר שלו לעניין פתרון של איסוף צמיגים חתוכים באמצעות הרשויות המקומיות בפסולת רגילה.

עופר בר און: אין לנו, אני חושב, לוועדה בכלל אלא מה לברך, משום שפתרון כזה פותר חלק ניכר מהבעייתיות.

גאלב מג'אדלה: הכי קל זה להעביר את האחריות למגרש של מישהו אחר.

גאלב מג'אדלה: השלטון המקומי היום נבצר ממנו להיות כאן, לכן אתם יכולים להעביר למגרשו את כל הדברים.

גאלב מג'אדלה: גם האוצר, כדאי לנצל את ההזדמנות ולהלביש עליו כמה דברים.

יוסף נעים: מלה אחת ברשותך.

יוסף נעים: לגבי המחזוּר של הפילטרים של רכב.

יוסף נעים: זה נכנס לתוך החשבונית בקומבינה, הלקוח משלם את זה.

יוסף נעים: לגבי רשות המסים, ב-2004, ענף הרכב, מכל הנושא של הליסינג, 2 וחצי מיליארד שקל האוצר הפסיד וזה כולל בתוכו גם את הנושא של מוסכים וגם את הנושא של הפערים.

עידו בן יצחק: לפני שאני אקרא אותו, לטובת עורך דין בר און, השוני בסעיף 4 לעומת הנוסח שהוצג בישיבה שעברה הוא שההגדרה שהיתה על סילוק פסולת עברה מסעיף 1 לסעיף 4.

עידו בן יצחק: לא שוני מהותי.

עידו בן יצחק: סעיף 4.

"איסור הטמנה: החל מהשנה השביעית מכניסת החוק לתוקף, לא יטמין אדם צמיגים שלמים, חתוכים או גרוסים באתר לסילוק פסולת.

"איסור הטמנה: בסעיף זה אתר לסילוק פסולת 'מקום המשמש לסילוק או לפינוי של פסולת, בין שהוא מוסדר ובין שאינו מוסדר'.

"איסור הטמנה: על אף האמור בסעיף קטן א' יהיה הממונה רשאי לאשר בכתב הטמנת מוצרי לוואי של תהליך מחזוּר צמיגים, או שימוש בצמיגים גרוסים כתשתית באתר לסילוק פסולת".

רביד דקל: אני רק רוצה לומר לאדוני שסעיף 4, בסעיף העונשין, עברה על סעיף 4 היא עברה פלילית.

רביד דקל: ומכיוון שיש כאן איזה שהיא בעיה בנוסח שאנחנו מקווים לתקן לקראת הישיבה הבאה אולי, ככה שיש איזה שהוא מתח מזה שהעבירה אומרת 'העובר על הוראות סעיף 4 ובסעיף 4 פתאום יש פרק זמן שבו העבירה לא חלה, והיא תתחיל לחול רק מהשנה השביעית.

רביד דקל: אז אנחנו עדיין חושבים על איזה שהוא נוסח שיישב את המתח הזה בין התקופה שבה לכאורה עבירה פלילית לא חלה.

רביד דקל: אז אנחנו רוצים להשאיר את הסעיף הזה פתוח לשינוי נוסח.

גאלב מג'אדלה: אחר כך תגידו האזרח פה, מענישים אותו.

גאלב מג'אדלה: זה סעיף חשוב.

גאלב מג'אדלה: בניגוד לזה שאני בכל ישיבה נותן חצי שעה קודם כל להוציא קיטור, להעיר, להציע, אני רואה שגורמים מסוימים גם מחליפים את הנציגים, כך שכל פעם מגיע נציג ומעשיר אותנו בדברים חדשים.

גאלב מג'אדלה: אין לי בעיה עם זה, אבל ממשלה לא יכולה כל ישיבה להגיד 'פה צריך לתקן, פה צריך לשנות, פה יש איזה סעיף ככה, פה יש סעיף אחר'.

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים, יש את הצעת החוק כבר הרבה זמן בידיים, תלמדו אותה, תבואו מוכנים לכל הסעיפים.

גאלב מג'אדלה: אני לא משאיר סעיף אחד פתוח.

גאלב מג'אדלה: אני הפעם אחרוג ממנהגי למען הגברת עורכת הדין דקל.

גאלב מג'אדלה: כדאי שתיקחו את העניינים לידיים, תעברו על הסעיפים, אם יש לכם מה להוסיף, מלאו, תעבירו לנו כדי שהיועץ המשפטי שלנו לא יהיה מופתע, ויתכונן.

רביד דקל: זה הסעיף היחיד שנשאר פתוח, כל השאר אנחנו סיכמנו.

גאלב מג'אדלה: בסדר, אנחנו נבוא לקראתך בניגוד למנהגנו.

גאלב מג'אדלה: נעבור לסעיף 5.

גאלב מג'אדלה: תרשום את ההערה של עורכת הדין דקל, ואני מבקש שתוך שבוע ימים, עשרה ימים לכל המאוחר, תעבירו לנו את הנוסח המוצע שלכם, עידו יבדוק את זה ולדיון הבא שלהערכתי יהיה לקראת סוף החודש, אנחנו כבר נטפל בזה.

עופר בר און: הערה לגבי הסעיף הזה, האיסור של הטמנת צמיגים שלמים הוא איסור גורף, זה לא מופיע בכל החוק.

רביד דקל: זה חלק מתיקון הנוסח שאנחנו נעשה, זה בעצם גם סעיף 3.

עידו בן יצחק: כשאנחנו נקבל את הנוסח ממשרד המשפטים, אנחנו נתייחס גם לזה.

הדס פיקסלר: רק רציתי להשיב לאדון הנכבד ששאל, שכבר יש לנו הגדרה של סילוק שאומרת שסילוק זה צמיג חתוך, אבל גם היום, כבר עכשיו לפני החקיקה הזאת, וזה מתחבר למה שאמרתי קודם, על המערכת שיש בה מספר רבדים, גם אתרים לסילוק פסולת הם עסק טעון רישוי ובתנאים לרישיון עסק של אתרי פסולת כבר היום יש איסור להכניס צמיג שלם.

עידו בן יצחק: סעיף 5, סעיף שלא הופיע בנוסח הקודם, אבל הוא די מתבקש.

עידו בן יצחק: "מינוי ממונה.

עידו בן יצחק: השר ימנה מבין עובדי המדינה שבמשרדו ממונה לעניין חוק זה".

עופר בר און: רציתי להעיר לעניין סעיף זה.

עופר בר און: בהצעת החוק שלנו, או כפי שאנחנו רואים את הדברים.

עופר בר און: הצעת החוק שאנחנו חושבים שהיא הנכונה יותר, הצעת החוק של חבר הכנסת שטרן.

עופר בר און: התפקיד של הממונה הוא תפקיד של פיקוח על הקרן שאנחנו מציעים שתוקם.

עופר בר און: הטענה של המשרד לאיכות הסביבה היתה שהם לא רוצים להיות מעורבים בתהליך הפיקוח על החוק ולכן היתה להם התנגדות בשעתו, כפי שאני הבינותי, למינוי ממונה מטעמם לאכיפה של הדברים.

עופר בר און: אני מתפלא שהמשרד לאיכות הסביבה, בהצעת החוק הזה, אין לו התנגדות.

גאלב מג'אדלה: המשרד לאיכות הסביבה התעשת.

גאלב מג'אדלה: לאחרונה אנחנו מרגישים אותו מעורב יותר.

גאלב מג'אדלה: לזכותו ייאמר שבזמן האחרון הוא גם עירני יותר.

גאלב מג'אדלה: ולכן אנחנו מברכים על כל דבר כזה, ואני רוצה להסב את תשומת לב אדוני בר און, העורך דין המלומד, אנחנו דנים בהצעת חוק של חבר הכנסת נודלמן, וחבריו, שביניהם גם חבר הכנסת יורי שטרן, אם אני לא טועה.

גאלב מג'אדלה: הוא שינה את דעתו לגבי הרבה דברים.

גאלב מג'אדלה: אני מעלה את סעיף 5 להצבעה.

הצבעה: הסעיף מאושר פה אחד ללא נמנעים ולא מתנגדים.

הצבעה: סעיף 5 התקבל.

עידו בן יצחק: רק להעיר שהממונה קיים בהצעת החוק לכל אורכה.

עידו בן יצחק: פשוט לא היה סעיף שממנה אותו, וזה מטרת הסעיף הזה, זה הכול.

"חובות דיווח: יצרן או יבואן ידווח לממונה אחת לשנה, ולא יאוחר מתום 60 יום לאחר סיום השנה שלגביה מוגש הדיווח כלהלן: (1) מספר הצמיגים ששיווק בישראל באותה שנה ומשקלם.

"חובות דיווח: (2).

"חובות דיווח: מספר הצמיגים שאסף, שסילק ושמחזר באותה שנה, גודלם ומשקלם, והדרכים בהם פעל לסילוקם ולמחזוּרם.

"חובות דיווח: לעניין סעיף קטן זה, רשאי הממונה לקבוע בהודעה בכתב את יחס ההמרה בין משקל הצמיגים למספרם.

"חובות דיווח: ב.

"חובות דיווח: הדיווחים כאמור בסעיף קטן א' יוגשו כשהם מאושרים בידי רואה חשבון".

"חובות דיווח: מה שהשתנה ביחס להצעה הקודמת זה שירד סעיף קטן שאומר שהממונה רשאי להגיש דיווח ובו פרטים נוספים בנושא מאמרים.

"חובות דיווח: זו הערה של משרד המשפטים, לאחר שלא ראו שזה דבר שייקבע.

"חובות דיווח: מכיוון שלא ראו שזה ייקבע על ידי הממונה, זה הוכנס בסעיף התקנות, וזה דבר שייקבע על ידי השר.

עופר בר און: שתי הערות.

עופר בר און: הערה אחת טכנית ואחת מהותית.

עופר בר און: ההערה הטכנית היא שיש צמיגים שהם צמיגים קטנים, כמו אופניים, כמו צמיגים קטנים לרכב שמשקלם מספר מועט של קילוגרם.

עופר בר און: יש צמיגים עצומים למשאיות וטרקטורים.

עופר בר און: הרעיון ללכת צמיג לעומת צמיג, כמותית, הוא רעיון בעייתי.

עופר בר און: לכן במקום להתחיל לעשות קלאסיפיקציה, יותר הגיוני ללכת לפי משקל.

עופר בר און: מנסח הצעת החוק נתן דעתו לעניין והוא אמר, בוא נעשה יחס הבהרה בין משקל לכמות, אבל לא לגמרי ברור לי למה בכלל ללכת על כמות, בואו נלך רק על משקל.

עופר בר און: הכמות היא חסרת משמעות.

עופר בר און: אם אתה לוקח שני צמיגים של טרקטורים, זה כמו עשרים צמיגים של פיאט.

גאלב מג'אדלה: המציע רוצה להשאיר את שתי האופציות; תרצה צמיג כנגד צמיג – יש, תרצה משקל – משקל.

גאלב מג'אדלה: זה לא פוגע.

עופר בר און: לא, יש פה דואליות.

עופר בר און: אם זה צמיג כנגד צמיג, אז מה רעיון המשקל?

עופר בר און: זה חסר משמעות.

עופר בר און: משקל הוא פרמטר שוויוני, אני חושב שיותר הגון.

עופר בר און: זו הערה טכנית.

עופר בר און: ההערה המהותית היא שמה שדורשים פה בעצם מהיבואן ומהיצרן, לדווח על צמיגים שאסף, סילק ומחזר.

עופר בר און: הבעיה בעינה עומדת.

עופר בר און: הצמיגים לא ברשותו.

עופר בר און: על מה הוא ידבר?

עופר בר און: הוא צריך לאסוף אותם.

עופר בר און: אין שום חובה למסור לו אותם, אפשר לעשות איתם מה שרוצים.

עופר בר און: אם הצמיגייה מוכרת את זה אחר כך לפלוני שנכנס.

ראובן בוסיס: בוא ניתן אזרחות טובה.

ראובן בוסיס: בוא, עד לישיבה הבאה, אני אציג לך שאני אספק, אתם רק תתנו את ההסכמה, אני אדאג שכל הצמיגים בצמיגיות יחזירו לכל יבואן ויבואן ונעבור ונוכיח למערכת שהנה אנחנו עושים משהו טוב.

גאלב מג'אדלה: מה שאני מבין מההצעה שלך שבאה אליך חברת אליאנס, הזמנת עשרים צמיגים, על אותה משאית שמורידה לך עשרים צמיגים, אתה מעלה עשרים צמיגים?

גאלב מג'אדלה: זו הכוונה שלך?

ראובן בוסיס: זו אפשרות.

ראובן בוסיס: לא חייבים באותו היום.

ראובן בוסיס: הוא יכול גם פעם בשבוע לאסוף את זה.

ראובן בוסיס: אם הוא הביא במהלך השבוע מאתיים צמיגים, פעם בשבוע הוא יבוא, או שהוא, או מי שהוא ימנה, או שאותו בחור שהוא ימנה אותו, שיש לו גם משאית שחותכת את הצמיג, הוא יכול לחתוך את הצמיג באותו רגע, להעמיס את הצמיג ישר כפסולת וממני, אחרי שהוא סיים לאסוף את הכול, ישר למטמנה.

ראובן בוסיס: ואז הוא ידווח לו בדיוק כמה צמיגים כבודדים, מבחינת כמות, ואז אני גם מזדכה אצלו מבחינת כמות הצמיגים, שהוא בעצם כבר מחויב.

ראובן בוסיס: אני לא צריך לחכות לחוק, כדי שזה יתחיל לעבוד.

ראובן בוסיס: אפשר להתחיל כבר מיד ממחר.

ראובן בוסיס: שרק יראו רצון טוב.

גדעון דרורי: לדעתי הרבה יותר הגיוני שבא מישהו עם משאית כבר, מוריד עשרים צמיגים, וכנגד העשרים צמיגים יעלו עשרים צמיגים.

גדעון דרורי: אפשרי בודד.

גדעון דרורי: יש משאית שיש לה תכולה מסוימת, היא יוצאת לסיבוב, היא כל היום פורקת, בסוף היום היא אמורה להיות ריקה, אז היא לא תהיה ריקה, היא תהיה מלאה בצמיגים משומשים.

גדעון דרורי: כשהיא תחזור למפעל למלא, או תחזור למחסן למלא, היא תפרוק את הצמיגים המשומשים ותמלא מחדש.

יוסף נעים: אני כמעט ואמרתי, אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר פה, אבל ולהתחיל ולחזור על כל מה שנאמר מהבוקר.

יוסף נעים: אנחנו באיזה שהוא שלב כבר טוחנים מים, כבר טחנו את זה.

יוסף נעים: הרעיון של אליאנס לגבי הצמיג הגדולים הוא רעיון טוב.

יוסף נעים: כי אם אנחנו לוקחים צמיגים רכב פרטי וצמיגים של שופל, אז אם במפעל יש צמיגים שלא הצליחו, הוא פשוט יעביר את הצמיגים שלא הצליחו לפינוי והוא יגיד שהוא עשה את חובתו.

גלעד אוסטרובסקי: החוק קובע אחריות של כל אחד.

גלעד אוסטרובסקי: לא תפקידנו לפתור את הלוגיסטיקה, הם יעשו את זה בצורה היעילה ביותר.

רות פרמינגר: אבל אתה רוצה שהחוק יצליח.

גלעד אוסטרובסקי: החוק קובע אחריות ומנגנון, הלוגיסטיקה תיפתר ולפעמים בדרכים מגוונות, זה בכלל לא עניין לפתרון של החוק.

רות פרמינגר: אבל זו התעלמות ממה שנוהג במדינה שלנו.

רות פרמינגר: אתה יודע שאם העניין הזה לא יוסדר, תמיד יהיו כאלה שלא יסדירו את העניין, תמיד יהיו כאלה שיימנעו, שיעשו קיצורי דרך, ואם לא תוסדר פה הסוגיה הזאת לפרטים, אז כמו שאנחנו מכירים את המדינה שלנו, אנחנו יודעים שכל אחד ימצא לעצמו אפיק.

רות פרמינגר: אני מייצגת את היבואנים ואת לשכת מסחר.

רות פרמינגר: אני רק רוצה לומר שאם היתה אכיפה שהיא ראויה במדינה שלנו, אז הייתי אומרת, 'נכון, אני משאירה את זה as is'.

רות פרמינגר: אבל מכיוון שהאכיפה במדינה שלנו וראי, אני מפנה אותך, לנושא של החוק הקיים היום, גם אם זה לא חקיקה ראשית, אם זה לא קיים, תראי שזה לא נאכף.

רות פרמינגר: אני מציעה, אדוני היושב ראש, לנסות לטפל בסוגיה הזאת בצורה מפורטת.

רות פרמינגר: יושב פה היושב ראש של המוסכים, מר נעים, ומציע אולי איזה אופציה שמבחינתו הוא מנסה לתקן את ההצעה הזאת, אני לא מכירה בדיוק את הפרטים שאפשר לפתור את זה, אני רק יודעת שאם זה יאושר היום בהצבעה, ולא באמת יהיה לנו צ'אנס להגיע לאיזה שהיא הבנה, אולי נשב, אולי ננסה להציע הצעות, אז ההצבעה הזו תתקיים, הנוסח הזה יוצבע ויאושר, וזה לא נוסח שהוא טוב.

יוסף נעים: לגבי האיסוף של הצמיגים שהם אומרים שזה לא ניתן, היום עובדים בשיטת המצברים, חשמלאי שלא מחזיר מצבר, משלם שלושים שקלים.

גאלב מג'אדלה: אמרת את זה כבר פעמיים

יוסף נעים: נכון, אז זה אומר שאין לנו בעיה.

יוסף נעים: אין מה לשבת על זה.

יוסף נעים: בגדול זה מה שאני רוצה.

לבנת קיזנר: אם הם כל כך מעוניינים, אז למה לא לעגן את זה בהצעת החוק?

לבנת קיזנר: למה לא להכניס את זה במפורט, אחד לאחד, את ההצעה שלהם?

גאלב מג'אדלה: הם לא מתנגדים.

גאלב מג'אדלה: בשיטה שלהם שהם מציעים הם אומרים 'תבוא חברת מישלי , יבוא הסוכן של מישלי ליהוד, לפנצ'רייה, ייתן לו עשרה צמיגים, ייקח עשרה'.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, את רוצה שזה יהיה רשום?

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אמנם איכות הסביבה אומרים שלא ניכנס לפרטים.

יוסף נעים: לא, אם נעגן את זה, אז הם יגידו ככה 'אם לא הבאת צמיג, לא כתוב גם כמה צמיגים, אני רוצה מאה שקל לאחד'.

יוסף נעים: ואז נפלנו.

יוסף נעים: אם אתם תעגנו גם את המחיר של הפיקדון, זה מתאים לי, אם אין מחיר לפיקדון, לא יירשם פיקדון.

יוסף נעים: אם נתתי את הצמיגים והכול בסדר, מצוין.

יוסף נעים: אם הוא אומר לי 'לא הבאת לי שלושה צמיגים, השלושה עולים 300 שקל', זה מחיר הסולר.

יוסף נעים: אז כל שאנחנו רוצים, אם הכול יהיה מעוגן, גם הפיקדון יהיה מעוגן, העלות שלו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מתנגדים לכל דבר שיבטיח את האכיפה ויסדיר את העניין במאה אחוז.

מיכאל נודלמן: אני גם חושב שאיש משרד איכות הסביבה יהיה פה אחראי על הדברים האלה ויוכלו לפקח על כל הדברים.

עופר בר און: המשמעות של מה שמר נעים אומר היא שבעצם מכל מגוון הדברים שאפשר לעשות בצמיגים בפנצ'רייה יישאר דבר אחד וזה להעביר למי שסיפק אותו.

עופר בר און: אם כך יהיה כתוב, אז יידע מי שעליו מוטלת החובה לדווח מה קרה עם הצמיגים ולאן הם הגיעו ומה קרה ולאסוף אותם, שהוא מקבל את מלוא הצמיגים שהוא סיפק בפנצ'רייה.

עופר בר און: אבל אז צריך להגדיר שזה הדבר היחיד שאפשר ולא על כל האפשרויות.

הדס פיקסלר: אני רוצה לומר שכדאי לקיים את הדיון הזה כשנגיע לסעיף 8 שעוסק במה צריכה פנצ'רייה לעשות בצמיגים.

הדס פיקסלר: כי בעצם מה שמוצע פה, בהנחה שזה מקובל על כל היצרנים והיבואנים זה בעצם אומר יעדי איסוף ומחזוּר של מאה אחוז.

גאלב מג'אדלה: אם מישהו רוצה לגן ילדים, הוא יפנה ליבואן ויקנה משמה, במחיר של משומש.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נתחיל עכשיו לעשות שיקולים של מה טוב לפנצ'רייה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא יכולים עכשיו להתחיל להתעסק מה כדאי לפנצ'רייה; למכור את זה בשטחים בארבעים שקל, או לשלם פיקדון שלושים וחמישה שקלים.

גאלב מג'אדלה: זה נשאיר להם, כל אחד והשיקולים שלו.

גאלב מג'אדלה: אני מציע, עידו, שאיכות הסביבה, יחד איתך המשפטים, ילמדו את ההצעה, אנחנו לא מחכים שתביאו את זה בכתב, אנחנו כבר מטפלים בזה, אלא אם אתם רוצים להעביר בכתב, בבקשה

רביד דקל: אנחנו היינו רוצים להעביר את זה מסודר.

גאלב מג'אדלה: עד תחילת שבוע הבא.

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים, תעבירו את זה לאיכות הסביבה, למשפטים ולעידו, לראשות הוועדה, תדברו ביניכם, עד אמצע שבוע הבא.

יוסף נעים: אני רוצה להוסיף עוד דבר, שאם לקוח לוקח את הצמיגים המשומשים שלו, אני פטור מהתשלום שלו.

גאלב מג'אדלה: אתה תכתוב, מר נעים, בהמשך להצעה זו, גם את ההערות שלך.

גאלב מג'אדלה: תכתוב אותן, תעביר את זה, אז יקחו את ההערות, את ההצעה, יבדקו אותן, ישלבו בינתיים את כל הדברים ויהיה לנו סעיף מספר 6.

גאלב מג'אדלה: נעבור ל-7.

סעיף 7: "רישום ועיון.

סעיף 7: היצרן והיבואן ינהלו רישום מסודר של העניינים הכלולים בחובת הדיווח לפי סעיף 6 לחוק.

סעיף 7: הממונה או מי מטעמו יהיה רשאי לעיין ברישוי כאמור בסעיף קטן א' ולקבל העתק נכון ממנו".

הצבעה: סעיף 7 אושר - פה אחד ללא נמנעים וללא מתנגדים.

הצבעה: עוברים לסעיף 8.

עידו בן יצחק: סעיף 8 למעשה תלוי בסעיף 6.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדלגים על סעיף 8 כדי שבעניין זה נהיה מסודרים בישיבה הבאה.

סעיף 9: "אחסון צמיגים משומשים בבית עסק.

סעיף 9: צמיגים משומשים יאוחסנו בשטח בית עסק עד למועד פינויים, באופן שימנע הצטברות מים והתרבות מזיקים באחת מהדרכים הבאות: קירוי אזור אחסון הצמיגים כיסוי הצמיגים.

סעיף 9: אחסון הצמיגים כשהם חתוכים לארבעה חלקים לפחות ובאופן שתימנע הצטברות מים בהם.

סעיף 9: בדרך אחרת שאושרה על ידי הממונה בכתב, לעניין מסוים או בדרך כלל.

סעיף 9: רשימת האישורים שנתן הממונה תהיה פתוחה לעיון הציבור באתר האינטרנט של המשרד לאיכות הסביבה".

סעיף 9: הסוף של פסקה 4 הוא למעשה חדש.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בסעיף 9.

גאלב מג'אדלה: יש הערות?

עופר בר און: אין התייחסות פה לכמויות.

אלעד עמיתי: זה ההסבר הספציפי של רישיון העסק.

אלעד עמיתי: אין דין פנצ'רייה קטנה בתוך חניון לדין פנצ'רייה גדולה.

אלעד עמיתי: רישיון העסק בא להסדיר בדיוק את הדברים האלה, הספציפיים שדנים בשטח.

גאלב מג'אדלה: מר נעים, זה לא מובן לי.

גאלב מג'אדלה: לאליאנס אין עניין למכור?

גאלב מג'אדלה: הם רוצים לבוא אליך, למכור לך.

גאלב מג'אדלה: הרי מתי הוא לוקח את הצמיגים?

גאלב מג'אדלה: כשהוא מביא לך חדשים.

יוסף נעים: אם בחוק יהיה שהוא מוריד חדש, לוקח ישן, אין לי בעיה.

יוסף נעים: אם זה ככה – אז זה בסדר גמור.

יוסף נעים: אם הוא יגיד טכניקה אחרת, אני נופל.

יוסף נעים: ואם זה שלושה חודשים והמקום שלי מתמלא, לדוגמה, כמה אנחנו מוכרים צמיגים בחודש?

יוסף נעים: מאה חמישים צמיגים גג בחודש, איפה אני אפנה אותם אם הם לא באו אחרי חודש?

יוסף נעים: העירייה לא תפנה לי אותם, הוא אין לי אוטו לפנות לי אותם, איפה זה הולך?

יוסף נעים: אם זה יהיה מוגדר בחוק, אבל אם זה יהיה סעיף של סדר אחר.

יוסף נעים: אני אעביר סעיף בנושא הזה.

עופר בר און: אני חושב שצריכה להיות פה באמת התייחסות לגבי כמה זמן מותר להחזיק את הצמיגים, לא בגלל שאני צריך לרוץ ולספק לו שירות של פינוי צמיגים.

עופר בר און: אולי הוא לא ייתן לי?

עופר בר און: אלא משום שאני לא רוצה שהוא יחזיק את הצמיגים אצלו, זה כל הרעיון; שלא יהיו אצלו צמיגים.

עופר בר און: תקצבו את הזמן או את הכמות

גאלב מג'אדלה: אם ככה, הוסרו אי ההבנות בסעיף 9 ואנחנו מעלים אותו להצבעה.

הצבעה: סעיף 9 מאושר פה אחד ללא התנגדות, ללא נמנעים.

עידו בן יצחק: סעיף 10.

עידו בן יצחק: "רישום ותיעוד.

עידו בן יצחק: בעל בית עסק ינהל רישום ותיעוד מסודרים של יעדי פינוי הצמיגים וכמות הצמיגים שפונתה לכל יעד.

עידו בן יצחק: הממונה, או מי מטעמו, יהיה רשאי לעיין ברישוי, כאמור בסעיף קטן א' ולקבל העתק נכון ממנו".

גאלב מג'אדלה: יש הערות לסעיף 10?

הצבעה: מאשרים את סעיף 10 פה אחד ללא נמנעים וללא מתנגדים.

מיקי זכריה: מחברת אסיף.

מיקי זכריה: יש כאן בסעיף 9 משהו שמתנגש עם סעיף קודם, לגבי נושא האחסון של הצמיגים כשהם חתוכים לארבע.

מיקי זכריה: יש כאן סעיף שמציין את הנושא של חיתוך לארבעה חלקים, כשיש בסעיף קודם, שזה בכל מצב שהוא יהיה מכוסה, או מקורה, או כל דבר שהוא, לאו דווקא חתוך לארבע, כל עוד הוא לא צובר את המים, את הנוזלים, את אותו אומגה.

מיקי זכריה: השאלה אם את זה אפשר לעשות איזה שהוא שינוי של הנוסח, שיישאר שוב על פי הסעיף הקודם, שזה מוגן ושמור, על פי קריטריונים שלא יגרום נזק לסביבה לאותה תקופה ספציפית.

גאלב מג'אדלה: זה כבר משהו מקצועי.

גאלב מג'אדלה: איכות הסביבה, מה אתם אומרים?

גאלב מג'אדלה: אז תסבירו למר זכריה.

אלעד עמיתי: תנאי האחסנה מיועדים למנוע מים ויתושים, ופה מונעים.

אלעד עמיתי: כל אחת מהאופציות האלה מונעות את הדברים האלה.

אלעד עמיתי: או זה, או זה.

עידו בן יצחק: סעיף 11.

עידו בן יצחק: סעיף שהורחב ביחס להצעה הקודמת והוא די דומה לסעיפים אחרים שקיימים בחקיקה.

עידו בן יצחק: לפני שאני קורא אותו, אני רק רוצה להעיר שיש פה דברים שאני צריך לבדוק, אבל לא נראה לי שיהיו לי הערות דרמטיות, אבל שתישאר לי הזכות, אם וכאשר אני אמצא הערות להוסיף בהמשך.

עידו בן יצחק: "השר רשאי להסמיך עובד ציבור כמפקח לעניין חוק זה.

עידו בן יצחק: בחוק זה עובד ציבור, עובד המדינה כהגדרתו בחוק שירות המדינה (משמעת) התש"ג-1963, או עובד רשות מקומית.

שני אלה: משטרת ישראל לא הודיעה בתוך 45 ימים ממועד קבלת פרטי המועמד כי היא מתנגדת למינויו כמפקח מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי.

שני אלה: הוא קיבל הכשרה מתאימה כפי שאישר השר, בתיאום עם השר לביטחון הפנים.

שני אלה: לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה, רשאי מפקח בכל עת להיכנס לבית עסק או למקום שיש לו יסוד סביר להניח שעוסקים בצמיגים ובלבד שלא ייכנס למקום שמשמש למגורים, אלא על פי צו של בית המשפט.

שני אלה: לשם גילוי עבירה לפי חוק זה, יהיו למפקח סמכויות חקירה המסורות לקצין משטרה לפי סעיפים 2 ו-3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות) וכן סמכות של שוטר לבקש מבית משפט צו חיפוש ולבצע לפי סעיף 23 ו-24 א'(1) לפקודת סדר הדין הפלילי מעצר וחיפוש, נוסח חדש התשכ"ט-1969.

שני אלה: על חיפוש ותפיסת חפצים יחולו הוראות סעיפים 26 עד 29, 33 עד 42 ו-46 לפקודת סדר הדין הפלילי, בשינויים המחויבים, כאילו הם נעשו בידי שוטר או קצין משטרה לפי העניין.

שני אלה: "

גאלב מג'אדלה: חברים וחברים שרוצים להעיר, בבקשה.

רביד דקל: ההרחבה נובעת מהעובדה שאפשר יהיה להסמיך עובדים של רשויות מקומיות ולא רק עובדים של המשרד לאיכות הסביבה.

רביד דקל: הסעיף הוא סעיף סטנדרטי שמקביל את הסמכויות שלהם לסמכויות של שוטר או של קצין משטרה, לפי העניין, בכל חקיקה שנוגעת לסדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה, מעצרים וכולי.

עידו בן יצחק: אני צריך לבדוק כמה דברים פרטנית, אבל מאחר שזה נוסח סטנדרטי, קשה לי להאמין שיהיו לי הערות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נאשר אותו בכפוף לבדיקה של עידו, משרד המשפטים.

הצבעה: סעיף 11 מאושר, פה אחד ללא נמנעים וללא מתנגדים (בכפוף לבדיקה שתיעשה עד הדיון הבא).

הצבעה: תודה רבה לכולם.