ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 483, 2005-07-20 14:00

גאלב מג'אדלה: בדיון הפותח הנחנו כמה הנחות יסוד, כדי שנצליח לעצור את הבנייה הבלתי מורשית וליזום תכנון יזום, מהיר, אינטנסיבי כדי לקדם בנייה מורשית.

גאלב מג'אדלה: אמרנו, אם לא נשלב ידיים קהילה, רשות, מתכנן, ועדה מקומית, ועדה מחוזית, ועדה מרחבית, משרדי הממשלה השונים, ותיכף אני אתייחס גם למה זה משרדי הממשלה השונים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בעידן 2005 לקראת 2006 חושבים שתכנון זה מאוד חשוב, אבל תכנון צריך להיות תכנון שלוקח בחשבון את כל הגורמים ובראש ובראשונה איכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לתכנן ישובים בהתחשב באיכות הסביבה, כי לנו זה מאוד חשוב שאנחנו נבנה בית, אבל הבית הזה, לא נעבור ממנו בעוד כמה שנים, נטרוק דלת ונעזוב אותו לכיוון אחר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים תכנון יזום, מתואם עם הקהילה ועם הגורמים הנוספים שהם חלק בלתי נפרד מהקהילה, בראש ובראשונה איכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: עוד גורמים שונים ונוספים, אנחנו לא ניכנס לפרטים, אבל השיתוף של הקהילה, ראשי המועצות, בתכנון, כדי לא לבוא בסוף היום ולומר, מחוז חיפה תכנן את באקה ג'ת והקהל והציבור, התושבים בדעה ובתחושה שחסמו אותם מכל הכיוונים וחונקים אותם; כאן ייעור, שם קו תפר, כאן חוצה ישראל, כאן קיבוץ מגל.

גאלב מג'אדלה: ברגע שהתכנון הוא על דעת הקהילה ובשותפות ובמעורבות הקהילה, ראשי הקהילה, נבחרי הציבור של הקהילה לא יוכלו להגיד דבר כזה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר, לפני שאני מעביר לאדיב דאוד, ואני אקבל את התשובה מאהוד, למה שאפשר לענות לי.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לומר לכם כאן באופן הכי ברור: במחוז הצפון יש לנו, כוועדת הפנים שיתוף פעולה מלא.

גאלב מג'אדלה: אני לא מתבייש לומר לגבי הרצל גדז', מי שעומד בראש המחוז הצפוני של משרד הפנים, אני מופתע לטובה.

גאלב מג'אדלה: סברתי בהתחלה עם המינוי שלו אחרת, בגלל תפקידו הקודם במינהל האוכלוסין.

גאלב מג'אדלה: אני היום סבור אחרת.

גאלב מג'אדלה: גם מה שאמרתי בזמנו, לא הזכרת את מה שאמרתי ואת מה שאני אומר היום, אני אומר את זה באופן הכי ברור: הרצל גדז' עומד בראש המחוז הכי גדול באוכלוסייה הערבית, עם פתיחות רבה, עם יושר אינטלקטואלי, עם התייחסות אמיתית, לא התקפל אפילו בפני היועץ המשפטי לממשלה בנושא חסני.

גאלב מג'אדלה: עכשיו גם התקדמנו בנושא קמאני.

גאלב מג'אדלה: היועץ המשפטי לממשלה רצה לבדוק, כשהיה אצלנו לפני שבועיים-שלושה, אם אותו יושב ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה שדיבר איתו בטלפון ואני עצמי זה אותו בן אדם.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו, זה אני.

גאלב מג'אדלה: הוא הודה גם ששמע ממני וגם זכה להתייחסות מהרצל, שאנחנו אמרנו, גם אם החוק בעד ובית המשפט העליון קבע שצריך להרוס את הבתים בחסני ואנחנו יכולים להציל אותם, מבלי לפגוע בשום תכנון ובשום ערכים, אנחנו נעשה את זה.

גאלב מג'אדלה: ועשינו את זה.

גאלב מג'אדלה: והרצל יבהיר ואני אומר את זה כדי שתדעו, אני לא אומר את זה בגלל שמדובר בחסני.

גאלב מג'אדלה: בגלל שאנחנו שם לא עשינו תכנון נכון, או היה לוקה בחסר, ואנחנו גם כן שווים, לא רק בנושא של טאבו, אנחנו שווים.

גאלב מג'אדלה: במרכז הדברים, אני אומר בכנות, אם אנחנו רוצים להעמיד לדין בנייה בלתי מורשית, אנחנו צריכים לבוא לבית המשפט בידיים נקיות ולומר, העמדנו לטובת האזרח כלים כדי שיבנה בית חוקי והוא לא בנה בית חוקי.

גאלב מג'אדלה: אם מדובר באזרח שבנה על קרקע מופקעת או על דרך, או על שטח ציבורי, אני בעד שיעמידו אותו לדין ולמצות את הדין איתו.

גאלב מג'אדלה: אבל אם אזרח מבקש לבנות את ביתו על שטח פרטי שלו, בגלל שמישהו התרשל, לא חשוב מי כרגע, הרשות המקומית לא יזמה תכנון, יזמה והוועדה המקומית לא שיתפה פעולה, הוועדה המקומית יזמה עם המועצה והוועדה המרחבית לא עשתה את תפקידה נאמנה, והלכנו לוועדה מחוזית ושמה נתקע ארבע-חמש שנים (כמובן שהדור הצעיר לא יחכה להרצל ולאלכס עד שיסיימו את התכנון חמש שנים ויתחתנו), הם בונים ומתחתנים, זאת עובדה.

גאלב מג'אדלה: לכן בינתיים במקרים שהוא לא בנה על שטח ציבורי או על דרך, או על הפקעה, בינתיים מי ששילם את המחיר היה האזרח, שהוא היחידי שלא אשם.

גאלב מג'אדלה: ולהיפך, רשויות המדינה, ולא חשוב כרגע מי, הן שאשמות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לעצור את זה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם ששר הפנים ושר השיכון, ואל תהיו מופתעים, תשמעו תיכף גם ממינהל מקרקעי ישראל וגם מהמועצה הארצית לתכנון ולבנייה, כולם מגויסים למטרה.

גאלב מג'אדלה: ויש לנו הזדמנות באמת לשלב ידיים, כדי שנעצור את הבנייה הבלתי מורשית וניזום בנייה מורשית.

אברהים אבו ראס: כל מה שאמרת זה נכון, אבל מינהל מקרקעי ישראל, הוא אינטרסנט.

גאלב מג'אדלה: ראש מועצת עילוט יקירי, כל מה שאתה רוצה להעיר, אני אשמח לתת לך זכות דיבור ותעשה את זה כמה שאתה רוצה, אבל אני אומר לך, היה כאן המנהל הכללי של מקרקעי ישראל, ואמרו חברי הכנסת כאן, חבר כנסת ערבי, פעם ראשונה שמינהל מקרקעי ישראל בא עם תיק עם נתונים.

גאלב מג'אדלה: פעם ראשונה בהיסטוריה.

גאלב מג'אדלה: הם לא זכו בעשר השנים לראות ממינהל מקרקעי ישראל נתונים על ישובים, ישוב, ישוב.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, תראה, המינהל מתנהג כמו מדינה בתוך מדינה.

גאלב מג'אדלה: תן להם את הקרדיט, הם רצו לפתוח את המדינה הזאת שלהם הפנימית, לקראת המדינה הגדולה.

גאלב מג'אדלה: בוא ניתן להם את ההזדמנות.

אהוד יוסטמן: תהליך שיתוף הציבור אין ספק שהוא יסוד אצלנו בבינוי.

אהוד יוסטמן: אנחנו מאוד גאים בזה שאנחנו משתפים קבוצות מיקוד שלא בתוך הישוב ואנחנו שמחים מאוד לשתף קבוצות מיקוד שונות בתוך הישוב, אם זה נוער, נשים, פנסיונרים, אנשי עסקים וכולי.

אהוד יוסטמן: אנחנו מאוד משתדלים לכסות את כל קשת האוכלוסייה בתוך הישוב.

אהוד יוסטמן: ברור שזה לא מאה אחוז, אבל דווקא הדוגמה של הומר הוטו הוא המופרך מכולם.

אהוד יוסטמן: כי מה שעשינו בהומר הוטו לקחנו ישוב קטן ואמרנו, אין טעם ללכת בדרך המסורתית, עברנו בית בית, אנחנו קוראים לתוכנית בבדיחות טייר ובניו, בגלל הדבר הזה.

אהוד יוסטמן: אנחנו מכירים בכל בית כמה בנים יש בגיל הנישואים בעשרים שנה הקרובות, כמה מגרשים למשפחה, מה נבנה על המגרש, מה ניתן לבנות, כל זה מפורט בתוכנית אב, עוד לא מיתאר, איזה מגרש אנחנו מפשירים לטובתם, נותנים סְפֵּר בקרקע של מדינה, המדינה נותנת לנו מגרשי סְפֵּר, ובית, בית, איש, איש, עבר צוות ושאל.

אהוד יוסטמן: יותר מזה אי אפשר לעשות.

אהוד יוסטמן: זה ממש תפור פר איש.

אהוד יוסטמן: אז הוא היחידה.

אהוד יוסטמן: בשאר המקומות אני מתאר לעצמי שאנחנו לא מושלמים.

אהוד יוסטמן: פה אי אפשר יותר.

גאלב מג'אדלה: אם ככה, אהוד, הדברים סותרים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נגזול את הזמן של כל הנוכחים כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שהיות והאנשים מהבוקר מחפשים דרך איך להגיע לרשויות וללכת להליך פורמלי, אני ביקשתי מהם, היות ואני מכיר אותם, אני בעבר הייתי אחראי לישוב הזה בהסתדרות, ואני מכיר את הישוב הזה 11 שנה בתוקף תפקידי הקודמים בהסתדרות, אז הישוב הזה, יחד איתך, יחד עם כל מי שצריך, אנחנו נזמן כאן פגישה דחופה, עוד בשבוע הבא, כדי לעצור את הדברים.

גאלב מג'אדלה: כי שמה אומרים דברים שאני לא רוצה להיכנס לזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעשה דבר אחד, אני אודיע להם חד משמעית.

גאלב מג'אדלה: ישבתם אתמול בוועדה המחוזית על התוכנית?

אהוד יוסטמן: לא, כי אמרנו שנשב עוד פעם עם התושבים.

גאלב מג'אדלה: מצוין, אז אני שמח על ההחלטה שלכם לא לאשר את זה בוועדה המחוזית, עד שאתם תמצו את ההליך איתם.

גאלב מג'אדלה: אני לוקח עליי לזמן פגישה דחופה עם הוועד המקומי והעומד בראשו, עם המהנדס מטעמם, עם המתכנן שלכם-שלנו, האדריכל אדיב דאוד ואבו רומי, כך הבנתי שהם מתכננים, יחד איתכם, כדי שניישב את העניין הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: היועץ המקצועי של ועדת הפנים ואיכות הסביבה, אדיב דאוד.

אדיב דאוד: תודה לחבר הכנסת מג'אדלה ושלום לכולם.

אדיב דאוד: אני ממש שמח להרגיש בבית כאן, כי אתה אחד האנשים שאני מכיר, אז אני רוצה להגיד שאני עושה כאן עבודה מקצועית, ליווי מקצועי בענייני ועדת הפנים, נושא תכנון ובנייה המגזר הערבי, תפקיד הטילו עליי בכנסת ואני שמח לעשות את זה ואני כאן נמצא בתפקיד הזה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אדיב, אתה מכיר אותנו, אבל מהכבוד הראוי, נמצאים כאן איתנו, העבירו לי, מוועדת תכנון גליל מזרחי, צביקה חקלאי.

גאלב מג'אדלה: גינאדי קיפניס, מבוא עמקים וסלאם חאמד, גבעות אלונים, ויוסף חביב, מהנדס הוועדה מבוא עמקים.

גאלב מג'אדלה: כמובן ראשי המועצות שעט, עילוט, שיבלי וריני.

אדיב דאוד: אני כמובן אמשיך כאן את המצגת שלי כהמשך של סדרה של דיונים שאנחנו כבר עשינו בדיון פתיחה, אבל בכל זאת הייתי רוצה לרענן קצת את המסגרת שאנחנו עוסקים בה.

אדיב דאוד: כי בדרך כלל כשאנחנו מדברים על נושא תכנון ובנייה במגזר הערבי, תמיד זה מתקשר עם הנושא של בנייה בלתי חוקית.

אדיב דאוד: אני חושב שהמסגרת שאתם מציגים אותה כאן זה מסגרת כוללת של ראייה כללית בכל הרבדים של תכנון ובנייה ולא רק לגבי הבנייה הבלתי חוקית, שזה נושא כואב, חשוב וצריך גם לדבר עליו וגם נדבר עליו.

אדיב דאוד: כמובן המחוז גם ידבר על הנושא הזה, כפי שהבנתי.

אדיב דאוד: אמירה בתחילת הדיון, חבר הכנסת מג'אדלה, אני רוצה לנצל את הבמה שלך פה.

אדיב דאוד: דובר כאן על שיתוף הציבור, נושא מאוד מאוד חשוב, שעושים אותו בתכנון בכלל המחוזות וגם במחוז צפון.

אדיב דאוד: אני רוצה גם לנצל את הבמה, נוכחים כאן ראשי הרשויות, אז גם להזכיר את הנושא של ניצול התכנון למטרות של ניגוחים פוליטיים ופנימיים, כשיש בחירות, כשיש כל מיני אירועים כאלה, ניצול זה שקיים בישוב, אז כמובן הדבר הזה משפיע ומושפע מהתכנון והדבר הזה חוזר אלינו.

אדיב דאוד: רק הדוגמה שדיברת עליה קודם אולי קצת בהקשר הזה.

אדיב דאוד: אנחנו מדברים על ישובים קיימים, ערים מעורבות, ישובים כולל ערים וכפרים וישובים בלתי מוכרים.

אדיב דאוד: אלה שלושה הנושאים שאני הייתי רוצה לדבר עליהם.

אדיב דאוד: לפניכם כאן המפה הכללית שמציגה את התפרוסת של האוכלוסייה הערבית במחוז הצפון, כאשר אנחנו רואים כאן את הערים המעורבות, את הישובים הערביים וישנה כאן טבלה שמראה את הגודל של האוכלוסייה בכל ישוב וישוב, כולל אוכלוסייה מעורבת.

אדיב דאוד: אנחנו מדברים בגדול על אוכלוסייה של מיליון ומאה חמישים אלף אוכלוסיית המחוז.

אדיב דאוד: האוכלוסייה הערבית במחוז מונה כ-600 אלף תושבים, אם אנחנו מציגים את הגרף הזה של היחס בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית, רואים רוב של האוכלוסייה הערבית במחוז הצפון.

אדיב דאוד: מחוז שקיבל את החלק הארי של האוכלוסייה הערבית במדינה.

אדיב דאוד: המוקדים שהאוכלוסייה הערבית גרה בה היום, מדברים על אוכלוסיית אזור נצרת, בקעת סחנין, בקעת שהוד, כפר יאסיף, גבעות שפרעם.

אדיב דאוד: אלה האזורים העיקריים וכמובן ישנם ישובים מבודדים כמו פסוטה, ג'יש, ישובים אחרים.

אדיב דאוד: אם אנחנו לוקחים את הגרף הזה שמראה פילוח של הגודל של הישובים, אנחנו רואים שהאזור של נצרת הוא האזור הגדול ביותר, יש לו 25 אחוז והאזור של כפר יאסיף 9 אחוז, שהוד 8 אחוז.

אדיב דאוד: האזור השני בגודל שלו זה שפרעם , 13 אחוז, בקעת סחנין 12 אחוז והישובים המבודדים הם כ-20 אחוז מאוכלוסיית המחוז, ואנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית.

אדיב דאוד: אני עובר בקצרה על הישובים הקיימים.

אדיב דאוד: אנחנו מתארים כאן מצב שיש ישובים ישובים של האוכלוסייה הערבית, לכולם היום יש תוכניות מאושרות, או בהליכי האישורים ובעיקר הישובים ראס אל עין ודמיידה שהם בישורת האחרונה, כתוכניות חדשות של ישובים לא מוכרים עד לפני כמה זמן שהכירו בהם בשנים האחרונות.

אדיב דאוד: הם עוברים תהליך של אישור סטטוטורי.

אדיב דאוד: המאפיינים העיקריים של התכנון, או של בעיות התכנון.

אדיב דאוד: אני כאן רוצה להגיד בפתיחה שיש כאן מצב שיש תוכניות מאושרות, אבל בכל זאת משרד הפנים, המדינה, משקיעה בתוכניות חדשות נוספות.

אדיב דאוד: התוכניות המאושרות שמאושרות היום טרום תחילת תהליך התכנון החדש, יש להם מענה נומינלי.

אדיב דאוד: אנחנו מגיעים לישוב מסוים כמו סחנין, כמו שפרעם, אנחנו מחשבים את כמות יחידות הדיור שהתוכנית נותנת על פי תקנון מאושר, חוקי, שר הפנים מוציא היתרי בנייה, אנחנו מקבלים עתודות של יחידות דיור שמספקות אפילו שלושים, ארבעים שנה קדימה.

אדיב דאוד: וכידוע לכם התכנון שאנחנו מדברים עליו היום אנחנו מדברים על שנת 2020.

אדיב דאוד: אנחנו מדברים על טווח תכנון של 15 שנים, אבל בכל זאת, משקיעים בתוכניות מיתאר.

אדיב דאוד: הבעיה העיקרית כאן זה חוסר התאימות בין התכנון בשטח, התפיסה של הישוב לגבי אפשרויות התכנון והבנייה בפועל, לעומת התכנון המאושר.

אדיב דאוד: יש כאן פער גדול ביותר בין התפיסה של האוכלוסייה מבחינת התנהגות במרחב בבנייה וביוזמות הפרטיות של הבעלים של הקרקע, לבין התוכניות המאושרות.

אדיב דאוד: לא תמיד בעל קרקע פרטית מנצל את אחוזי הבנייה שנותנים לו על פי החוק בצורה מלאה, בצורה נדל"נית, כמו שישוב עירוני, יהודי, יש קבלן, הוא רוכש קרקע, הוא בונה את כל זכויות הבנייה, הוא מוכר את הדירות, אז יש מצב שאנשים יכולים מכל כיוון לבוא ולקנות את הדירות האלה ולגור בהן, ואז המצב שיש ניצולת מלאה.

אדיב דאוד: המצב בישובים הערביים בארץ בכלל ובפרט במחוז הצפון שהבעלות הפרטית על הקרקע מאפשרת לנו מצב שאחוזי הבנייה לא מנוצלים במלואם.

אדיב דאוד: לפעמים יש משפחות שיש להם ילד אחד, לפעמים הילד לא רוצה לבנות, ואז הסטטיסטיקה מאפשרת לנו לראות מצב תכנוני מאוד נוח, מאוד טוב, אבל בפועל זה לא קורה.

אדיב דאוד: גם מבחינת נדל"ן, השוק הזה עדיין לא מספיק ער ופעיל במגזר הערבי, במיוחד בהסתמך על הבעלות הפרטית, החלוקה של שכונות לפי משפחות וכולי וכולי.

אדיב דאוד: הבעיה השנייה בסדר גודל, אחרי הבעיה של המגורים כפי שקראתי אותה, יש מחסור באזורי תעסוקה ישוביים וציבוריים ומצד שני אזורי תעסוקה אזוריים זה מונח שמשרד הפנים מכניס אותו בשנים האחרונות למציאות התכנונית בארץ, ונקווה שיוכל להציע ויוכל לתת מענה לתעסוקות ברמות אזוריות ליזמים.

אדיב דאוד: המאפיין הנוסף הוא מחסור חריף והזנחה של שטחים ציבוריים פתוחים.

אדיב דאוד: זה השטחים לצורכי ציבור.

אדיב דאוד: לפעמים יש מצב שתוכנית מאושרת, יש כמות שטחים, אבל בפועל, באים לבדוק מה המצב של הקרקעות הצבועות בצבע ירוק, שזה שטח לגינון, שטח לפארקים, באים והמצב ברוב הישובים הערביים הוא שאתה יכול למצוא מספר, הייתי אומר, זה לא דונמים, אפילו מטרים ספורים של שטחים כאלה שהם קיימים ומפותחים.

אדיב דאוד: ואם הם מפותחים, אז המצב שלהם מבחינת תחזוקה, המצב הפיזי בפועל הוא לא בכי טוב.

אדיב דאוד: השטחים הציבוריים.

אדיב דאוד: יש לנו תופעה כזאת של השטחים הציבוריים שמיועדים והתוכניות מאושרות על קרקע, בדרך כלל, של המדינה.

אדיב דאוד: יש פה הזדמנות שהרשות באה בדברים עם מינהל קרקעי ישראל, בדרך כלל המינהל נעתר לבקשה של הרשות לספק ולהעמיד לרשות המקומית את השטח הציבורי לבניית בתי ספר, לבניית כל מיני מבני ציבור וזה בעיקר בנושאים שקשורים לכיבוי שריפות.

אדיב דאוד: לדעתי כל פעם קרקעות נוספות שמופיעות בתוכנית, בדומה לשטחים הירוקים, בשטחים חומים שבמקרה הזה הם מיועדים לבנייה ציבורית, השטחים האלה, במקרה שהם נופלים על קרקעות פרטיות, אז הרשות בדרך כלל נותנת בדרך כלל 95 אחוז, הייתי אומר אפילו שהקרקע הזאת לא מופקעת על ידי הרשות ותאמינו לי שאפשר לפרק אותם, והדבר הזה קורה.

אדיב דאוד: זה כמובן מעמיד גם את המצב של התכנון במצב אבסורדי כזה שהשטחים שעומדים לרשותם, הן מבחינת המגורים, הן מבחינת שטחים ציבוריים, הם לא תמיד זהים.

אדיב דאוד: זה בעיה שלדעתי יותר קשורה לא רק בנושא של אישור תכנון, כי נתנו כבר אישור לתוכניות האלה, אלא גם פוגעת במנגנון הביצוע, ברמה של מנהיגות מקומית, ברמה של רשות מקומית, שצריכה לקחת את הדברים האלה לידיים ולבצע את השטחים שיושבים על פיתוח ישובים.

באזורי מגורים: בנייה בלתי חוקית גם בתוך הישובים, בתוך התחומים של התוכניות המאושרות.

באזורי מגורים: זה בדרך כלל בנייה קרובה לכבישים, על זכויות דרך, עבירות בנייה מהסוג הזה, ובשטחים חקלאיים בתוך תוכנית המיתאר וגם בשטחים חקלאיים שהם פרטיים, מחוץ לתוכניות המיתאר.

באזורי מגורים: אני רוצה לעבור למוקד הגדול ביותר באוכלוסייה הערבית במחוז הצפון.

באזורי מגורים: מטרופולין נצרת שכולל את הערים נצרת ונצרת עלית, יפיע, עילוט, ריינה, איכסאל, עין מאהל, כפר כנא ומשהד.

באזורי מגורים: אנחנו מדברים על נצרת, אנחנו מדברים על נצרת כעיר דגל, עיר שיש לה חשיבות דתית ותרבותית ברמה בינלאומית.

באזורי מגורים: העיר העתיקה, המבנים לשימור, החשיבות של נצרת כמוקד לתרבות בינלאומית, דבר שאין עליו מחלוקת.

הישובים הערבים במטרופולין: כפי שאמרתי גם בשקף הכללי, עירוב שימושים באזורי מגורים, מלאכה ותעשייה זעירה.

הישובים הערבים במטרופולין: אני מציג גם פה שקף שמציג גם מצבים, תהליכים חיוביים שקרו בנצרת במשך השנים, כי לדעתי אולי הם מהווים דוגמה ללמוד למקומות אחרים.

הישובים הערבים במטרופולין: ההבדלים החריפים ביותר בין נצרת לנצרת עלית לשאר המטרופולין: ברמת השקעה בתשתיות, זמינות עתודות קרקע ציבוריות ותעסוקה ציבורית ששייכת לנצרת עלית.

הישובים הערבים במטרופולין: לפניכם גם שקף המחדד את המתחם הזה, נצרת, יפיע, ריינה, נצרת עלית, איכסאל, כאשר כאן בנצרת הייתי רוצה להתמקד בתופעה מעניינת שקורית בעיר נצרת כדגל במגזר הערבי וזה תופעת השיכון הציבורי.

הישובים הערבים במטרופולין: כשמדברים עכשיו על הישובים הערביים מדברים על ערים במשולש, על טירה, על טייבה, על באקה ג'ת.

הישובים הערבים במטרופולין: מדברים על צורת בנייה עירונית.

הישובים הערבים במטרופולין: אני חושב שנצרת היא חלוצה במובן הזה שמשנות החמישים התחילו להיות שיכונים ציבוריים, אזור שיכון הפועלים משנות החמישים.

הישובים הערבים במטרופולין: לאורך השנים, משנות החמישים ועד היום, אנחנו עדים להתפתחותו של שיכון ציבורי בנצרת שמספק שיכונים באיכות ורציפות וניצול של שטח שיכול להוות בעתיד דוגמה ומודל.

הישובים הערבים במטרופולין: מדובר גם בשכונת כוכב הצפון בנצרת שנמצאת בתפר, בין ריינה לנצרת.

הישובים הערבים במטרופולין: שכונת פנורמה-יפיע, שנמצאת ביפיע, ושכונה בנצרת בדרום, היא בתכנון.

הישובים הערבים במטרופולין: כמובן מצד שני בעיות כמו תחומי שיפוט, שכונה שנמצא כאן בלב של נצרת, שייך לנצרת עלית.

הישובים הערבים במטרופולין: אזור התעשייה של נצרת שהוא שמונים דונם תוכנית מאושרת, תוך פחות משנה וחצי הוא היה מאוכלס לגמרי, לא בתעשייה, אלא מרכז אזרחי, יש שמה משרדים.

הרצל ג'דז: לא הצגת אבל את התוכנית המאושרת של נצרת, בצפון, של למעלה מאלפיים יחידות דיור שכבר מחכים לביצוע.

הרצל ג'דז: תגיד גם כמה יחידות דיור.

אדיב דאוד: כן, אני חושב שגם לא הזכרתי את שכונת שנלר.

הרצל ג'דז: לא כולם יודעים כמוני וכמוך מה קורה עם המתכננים.

הרצל ג'דז: אני חושב שחשוב כשאתה מדבר על נצרת רבתי וכל מה שקשור, שתגיד שלמרחב צפון כל האזור הזה עבר את כל האישורים, את כל התוכניות, יש שם פוטנציאל מיידי לפחות לאלפיים-אלפיים ארבע מאות יחידות דיור.

הרצל ג'דז: היום אפשר לבנות, מחר בבוקר אפשר.

הרצל ג'דז: בוא נשאל למה לא בונים.

הרצל ג'דז: פה צריך את שיתוף הפעולה של משרדי הממשלה, משרד השיכון, משרד התשתיות ואיך מוציאים שיתחילו לבנות אלפיים יחידות דיור.

אדיב דאוד: אני חושב שאתה התייחסת לכל הסוגיות האלה, אז בוא, יש לנו הזדמנות להציג את המצגת עד הסוף ואחר כך יהיה דיון.

בקעת בית הכרם: גבעות שפרעם אני רוצה להזכיר כאן מפעל.

בקעת בית הכרם: נושאים שקשורים באיכות הסביבה.

בקעת בית הכרם: משרפות, אנטנות שהוא נושא מאוד מאוד חם בשבוע האחרון.

בקעת בית הכרם: אמנם יש כאן צבירה של בעיות.

בקעת בית הכרם: יש שם רפתות של האוכלוסייה הבדווית שנמצאות בתוך הישוב.

גאלב מג'אדלה: לא רק בדווית, יש מדיניות של משרד החקלאות מימי מר שלום שמחון להוציא את העדרים מתחום הישוב, מתחת לבתים, החוצה, לכיוון מראות.

עכו כעיר מעורבת: בעיה של שכונות בעיקר בתפר, בין העיר המנדטורית והעיר העתיקה לבין השכונות החדשות.

עכו כעיר מעורבת: שכונת ברבור, שכונת דן ועוד שכונות, שכונת הרכבת.

עכו כעיר מעורבת: שכונות שנמצאות בתוך עכו, במרחב התכנון המקומי של עכו, יש להם בעיות של תכנון ובנייה מבחינת בעלות על הקרקע, תוכניות שחלות עליהם.

עכו כעיר מעורבת: זו סוגיה מאוד לא פשוטה.

עכו כעיר מעורבת: ודבר אחרון, אנחנו מדברים על הישובים הבלתי מוכרים שמספר לא קטן מהם במחוז צפון הוכר והוא באישור תוכניות.

עכו כעיר מעורבת: בישובים כמו למשל שפרעם, נח'ף, יש מקבצי בנייה מסביב לשפרעם וזה בתוך תחום השיפוט וזה מחוץ לתחום השיפוט.

עכו כעיר מעורבת: חלקם עדיין לא מאושר.

הרצל גדז': על מה אתה מדבר, אום סחנה, סרקיס, מה?

אדיב דאוד: סרקיס וגם השכונה הזאת שנמצאת דרומית לכביש 79, אום סחאלה.

אדיב דאוד: הם לא מוכרים.

גאלב מג'אדלה: איך הם לא מוכרים אם הם נמצאים בתכנון?

גאלב מג'אדלה: אם הם בתכנון, אז הם מוכרים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדברים על אנשים, לא מדברים על סלעים.

גאלב מג'אדלה: אם זה סוגיות כמו ישובים בלתי מוכרים, אז איך הם בתכנון?

אדיב דאוד: חלקם כן חלקם לא.

גאלב מג'אדלה: נשמע מהרצל אחר כך על המעמד שלהם.

גאלב מג'אדלה: זה המעמד התכנוני, שהם חלק בתכנון וחלק בלי תכנון.

אדיב דאוד: נתונים על הדבר הזה, אין לי.

אדיב דאוד: אני יודע על שלושה ישובים, שלושה מקבצים שהם עראבה קובסי שליד נצרת, שהן שתי שורות, אחד ליד השנייה, ועל עראבה חמדון שהם תושבי דיר חנא כאוכלוסייה אבל שייכים למשגב, ועראבה נעים שהם תושבי קיסלא, ובעצם עכשיו תושבי תרשיחא, אבל הם נמצאים במסגרת משגב.

אדיב דאוד: יש עראבה נעים קיסלא ויש עראבה נעים סחנין.

גאלב מג'אדלה: ברשותכם, הממונה על מחוז הצפון, הרצל גדז', יפתח בקצרה, כי אני רוצה אחר כך שישיב לחברים ויתייחס פעם נוספת לסיבוב שני.

גאלב מג'אדלה: אחרי זה נשמע ראשי רשויות, ראשי ועדות, נציגי ממשלה ונלך לסיכום.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שנעמוד בלוח הזמנים ונוכל לסכם את הדיון.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, הרצל, לשמאלך יועץ השר.

גאלב מג'אדלה: השר שלח אותו בשליחות אישית.

הרצל גדז': קודם כל צהריים טובים לכולם.

הרצל גדז': אני מודה על ההזדמנות לבוא לפה לשמוע את הדברים ולתת גם את התשובות ואני מאוד מקווה שבפגישות האלה גם נוכל לקדם חלק מהנושאים שאני אתייחס אליהם תוך כדי הפתיחה, ואז תוך כדי הדיון גם נשמע דברים נוספים.

הרצל גדז': חלק מהדברים שהועלו פה, כבר בעצם יש להם מענה כזה או אחר.

הרצל גדז': עצם העובדה שבפתיח שלך ציינת שלכל הישובים יש תוכניות מיתאר, הבעיה שלנו היא איך מיישמים את תוכניות המיתאר וזו בעצם המשוואה הבלתי פתירה שיש פה, ולא מיישמים אותם בגלל מספר סיבות.

הרצל גדז': זמינות הקרקע, מעורבות משרדי ממשלה, יכולת ההיתכנות ומשאבים נוספים שיאפשרו לרשויות לקדם את העניין בצורה ראויה.

הרצל גדז': אני אתייחס לזה.

הרצל גדז': ראשית, במחוז הצפון, המחוז שהוא הכי גדול, צריך להבין שהיקף כוח האדם שעוסק בנושא תכנון הוא יחסית מצומצם, ואני מעלה את זה כי אני חושב שזה חשוב.

הרצל גדז': כי אם אנחנו מסתכלים בראייה, ונמצאים פה בוועדת הפנים של הכנסת, ואני חושב שבנייה נכונה של הארגון, שצריך לעמוד מול היעדים ובעיקר מול הצרכים של התושבים במרחב תמרוני כזה גדול במספר ישובים כל כך גדול עם כל כך הרבה תוכניות, צריך שזה יבוא לידי ביטוי ולנו יש הצעה שכבר שמנו על סדר היום איך צריך להיות המבנה הארגוני, כדי שזה ייתן את הפוטנציאל של אותן פניות.

הרצל גדז': הרי גם תוכנית שמאושרת, אם היא מאושרת אחרי 8 חודשים, או 18 חודש, או 36 חודש, יש לזה אפקט כלכלי, חברתי ואנחנו נדרשים להיכנס לפן האכיפתי, שזה הדבר האחרון שהיינו רוצים להתעסק איתו בנסיבות האלה.

הרצל גדז': זאת סוגיה שאני חושב שחשוב שנדע.

הרצל גדז': אנחנו ביצענו רה-ארגון במחוז, במסגרת הוועדה, גם בוועדה המחוזית, הקמנו ועדה נוספת ובדרך עוד תת ועדה, ועדת משנה נוספת כדי לחלק את המחוז לשלושה מרחבי תכנון, ובעצם לשניים.

הרצל גדז': שני מרחבי תכנון תת מחוזיים וועדות משנה והוועדה המחוזית, עם מתכנן המחוז שיושב פה, אלכס, זה בדברים היותר מרחביים שיש להם ממשק בין מרחב למרחב כדי לקדם את הנושא התכנוני.

הרצל גדז': פוטנציאל כזה בעצם מאפשר לנו לצמצם את לוח הזמנים בטיפול, אבל כל זה נעשה על בסיס כוח אדם קיים, מכוח אדם שהוא חסר.

הרצל גדז': יושבים פה יושבי ראש ועדות מרחביות שהם בעצם אמונים על תחום המרחבים.

הרצל גדז': כל אחד יש לו בין חמש לשמונה, ל-13 או 22 רשויות, מרחבי תכנון שהם צריכים לטפל.

הרצל גדז': התקבלה החלטה שראש ועדה כזו הוא חצי משרה, תקן מלא, חצי משרה.

הרצל גדז': אז הוא צריך לעבוד חמישים אחוז מהזמן, אז התפוקה צריכה להיות חמישים אחוז.

הרצל גדז': זה שהארגון קיים, זה קיים.

הרצל גדז': אלו דברים שאנחנו, במו ידינו, הורסים וגורמים נזק לאוכלוסייה ואז באים עם צווי ההריסה ובאים עם כל הצווים המשפטיים ואומרים, תבצעו את זה גם כשלזה אין את הכלים הנדרשים לסוגיה.

הרצל גדז': לכן לקחנו על עצמנו במסגרת העבודה, בעזרת הצוות הקיים, לקדם את תוכניות המיתאר.

הרצל גדז': את תוכניות המיתאר הקיימות על סדר היום ולקדם תוכניות מיתאר לישובים שאין להם תוכניות מיתאר, או שאנחנו חושבים שהן לא עונות על הצרכים הקיימים שיש לאוכלוסייה.

הרצל גדז': תוכניות שהפסיקו להיות רלוונטיות בנסיבות שאמרתי בפתיח; יש מקומות שיש קרקע שבתוכנית זה מאושר, מבחינת כמות ומרחב.

הרצל גדז': אבל הקרקע לא זמינה.

הרצל גדז': היא קרקע פרטית.

הרצל גדז': כשמבקשים מראש רשות, קח כסף מתקציב פיתוח שאין לך ותבנה שם תשתיות ואחר כך תמשוך את האוכלוסייה שתבוא לגור שמה.

הרצל גדז': זה לא ישים, חבל על הזמן.

הרצל גדז': כי לראש הרשות אין כסף, ראש רשות לא ייקח עכשיו כסף שאין לו ויתחיל לפרוץ כבישים ולהניח תשתיות ביוב, או תשתיות חשמל, או תשתיות מים על קרקע פרטית של מישהו שנמצא בתוך הישוב במרכז הכפר, או בשולי הכפר, ויגיד, אני עושה את זה עכשיו, כי בעתיד אני אמשוך לשם אוכלוסייה ממקומות אחרים.

הרצל גדז': אני חושב שבדבר הזה צריך לחשוב על פתרון מערכתי ברמה הלאומית, פתרון אחר.

הרצל גדז': לא לשים את ראש הרשות בפני דלת בריח נעולה שהוא לא יכול לקדם את העניין.

הרצל גדז': תכננו, יש שטח, תשעים-מאה דונם, יבואו הסדרים מסוימים, מול מי שצריך לעשות את הדבר הזה, שבעל הקרקע יקבל מה שהוא צריך לקבל, הקרקע תפסיק להיות שלו, תהפוך להיות קרקע של בנייה ברמת ההחלטה, ואז ייפתחו שם תשתיות ואז ייבנו שם דירות ואז גם משרד השיכון יוכל להיכנס וגם המשרדים האחרים, ואז בעצם אנחנו הופכים לבנייה יזומה במרחבי התכנון של הישובים בצורה מסודרת.

הרצל גדז': בפטנט שיש היום, אני אומר לכם זה כמעט בלתי ישים.

הרצל גדז': אני חושב שנמצאים פה ראשי רשויות ואני חושב שהם יכולים להעיד על זה במו עיניהם שיש להם מרחבי תכנון אדירים, בין הבתים בישובים ובשולי הכפר, שיש.

הרצל גדז': בוא ניקח פה, לא נמצא פה אבו סנאן.

הרצל גדז': אתם יודעים שבאבו סנאן יש מרחב תכנון ענק, שמקפל בקונטור הכחול את הישוב, אבל במרכז הכפר יש מספר משפחות, שתיים-שלוש משפחות שתשעים אחוז מהקרקע היא שלהם והם לא מוכרים אותה.

הרצל גדז': בית משפט לא יכול לכפות עליהם למכור את השטח הזה, אף אחד לא מוציא להם צו כזה או אחר, אז הקרקע היא פוטנציאל בנייה, אבל ל-92 אחוז מהאוכלוסייה אין איפה לבנות.

הרצל גדז': אז בעצם מה עשינו?

הרצל גדז': עשינו דבר שהוא לא ישים.

הרצל גדז': לכן אני אומר, אם היינו פונים להקים צוות בין משרדי במשרדים הרלוונטיים שישקול איך אפשר לקחת את מרחבי התכנון הפוטנציאליים של הישובים ולהוציא אותם משלב של קרקע, שאנחנו מסתכלים עליה מההיבט של הפיתוח וההתיישבות ואיך הופכים את זה למצב שיש שם אכלוס.

הרצל גדז': ואם יש חסמים בדרך, אפשר לזהות אותם כבר היום, לתכנן את זה ולראות מה עושים.

הרצל גדז': יש רעיונות.

הרצל גדז': לי יש רעיונות שאולי לא שווים שום דבר, אולי לאחרים יש רעיונות יותר טובים.

הרצל גדז': אבל סתם להגיד שיש במקום מסוים אחוז פוטנציאל ל-600 יחידות דיור שאין לאף אחד מטר לבנייה שהוא יכול מחר בבוקר לבנות שם.

הרצל גדז': לא ישים ולא רלוונטי.

הרצל גדז': דבר נוסף שנעשה ברמה המחוזית בגיבוי של שמאי יסיף, במועצה הארצית, ואני חושב שזה עובד גם אצלנו ואני חושב שצריך להטמיע את זה עוד יותר ויודעים את זה אצלנו ועובדים על זה.

הרצל גדז': שאנחנו נכנסנו גם למודל, שאולי גם היה בעבר, לא רוצה לפגוע בדבריי, שתוכניות מיתאר לא מעכבות תוכניות מפורטות.

הרצל גדז': ופה זה מחייב את אנשי התכנון להיכנס לדבר הזה בראייה מחשבתית.

הרצל גדז': אני לא אומר שאפשר לוותר על הכול, אבל פה צריכה להיות יותר גמישות בראיית התכנון, בגישה, שלא בגלל שתוכנית המיתאר מתעכבת אי אילו שנים, בין ארבע לשש שנים, שזה מצב שאי אפשר אפילו להיכנס לתוכנית של דבר מסוים ולקדם אותו.

הרצל גדז': לכן כבר בשלב התכנון הזה צריך שאנשי המקצוע, ואני פונה פה לאנשי המקצוע, אני לא פותר את הבעיות של כולם, שכל המהנדסים והמתכננים והאדריכלים וכולי וכולי יבינו שצריך לבנות את זה בשלבים, לא לחכות לתמונה הכוללת שאולי יהיה בסוף איזה משהו גדול וכולל, ועד שיהיה לא קורה שום דבר, ועד שיהיה פתאום מקבלים עובדות בשטח של כלונסאות או דירות, או בתים וכולי וכולי.

הרצל גדז': ואם כבר מזהים כלונסאות ואז באים בצו שיפוטי ואז יש שנה וחצי לבוררות, אז הוא כבר בונה את כל הבית, ואז הם באים, אומרים לנו: תהרסו את הבית.

הרצל גדז': אנחנו אומרים, מה לעשות?

הרצל גדז': זה קשה, זה מסובך.

הרצל גדז': אם אני טועה במשהו, תגידו לי, אני פשוט מציג מצב.

גאלב מג'אדלה: מה שאמרת, הרצל, המהלך הזה הוא קיצור תהליכים, שלא מחכים לתוכנית המיתאר הכוללת ויכולים ליזום תוכניות מפורטות בתוך הקו הכחול.

הרצל גדז': בתוך התחום התכנון.

הרצל גדז': אנחנו בעצם הולכים בגישה שלוקחים בה, בתוך המרקם התכנוני, שאנשי התכנון באישור של המחוז, יוכלו לקדם תוכניות מפורטות שהם יהיו חלק מתוכנית המיתאר ולא לחכות לכל התוכנית הכוללת שיעכב את הכול, ואז בסדר, אם בונים בשלוש שכונות, אז נתחיל בראשונה והשנייה תהיה עוד כמה שנים אחרי זה וכל מה שקשור בזה.

הרצל גדז': ואני חושב שזו המשימה של התכנון.

הרצל גדז': איך עושים את זה?

הרצל גדז': זו כבר בעיה שלהם, זה המקצוע שלהם.

הרצל גדז': אני חושב שהם יכולים לעמוד בזה, והם עושים מאמצים אדירים.

הרצל גדז': אני אומר פה באחריות, אנשי התכנון במחוז הצפון, אם זה בוועדות, עובדים בתנאים בלתי סבירים מבחינת היקפי עבודה, שעות עבודה ופוטנציאל כוח האדם שעומד לרשותם ואת הנושא הזה אני חושב שתיארתי בפתיחה.

הרצל גדז': הדבר הבא זה דברים של תיאום בין משרדים.

הרצל גדז': הרי אתם יודעים שתכנון לא מתחיל ונגמר במשרד הפנים.

הרצל גדז': יש לנו גם משרד הפנים וגם איכות הסביבה וגם מינהל מקרקעי ישראל, וגם משרד השיכון וגם משרד החקלאות, ולכל אחד יש את הדרישות שלו.

הרצל גדז': משרד הבריאות, אם יש מים באיכות כזאת, אז לא נותנים היתר בנייה, אם אין מים באיכות כזאת, לא נותנים היתר בנייה ואם יש מענה ביוב, כן מענה ביוב, ואז אם אנחנו יודעים שאין מענה ביוב, התשתיות עומדות כדי שהביוב יהיה עוד שנתיים-שלוש, אז לא נותנים אפילו אישור להתחיל את התשתיות של הבנייה, אז הכול מתעכב.

הרצל גדז': כל אחד והדרישות שלו, בצדק מבחינתו, אני לא נכנס לזה כרג, אבל זאת סוגיה שצריך לקבל החלטה.

הרצל גדז': אם יש תוכנית שאנחנו יודעים שתהיה, במקביל רצה תוכנית אחרת, בינתיים שום דבר לא קורה, אז הכול נתקע שלוש שנים, פשוט.

הרצל גדז': נתקע שלוש שנים עד שיהיה את המת"ש הרלוונטי עם כל הדיבורים על זה וזה וזה, אז מתחילים בכלל לדבר על הכנת תשתיות באותה שכונה.

הרצל גדז': יש לנו דוגמה קלאסית בישוב ראמה, ויש גם במקומות אחרים, גם אצלך ובכל מיני מקומות אחרים.

הרצל גדז': לכן אני אומר, בנושא הזה, זאת סוגיה שמעכבת את ההוצאה לדרך של דברים שכבר תוכננו, אבל התהליכים בין לבין מתעכבים והכול נופל על כתפו של ראש הרשות.

הרצל גדז': בעצם מי עוזר לו בזה?

הרצל גדז': הוא צריך כסף לביוב אין לו, הוא צריך הלוואות פיתוח, אין לו, ואז אם הוא לא נותן את המענה לצורכי האוכלוסייה ואנחנו פה לא נותנים תשובות לתושבים ולא מאפשרים לראשי הרשויות למלא את תפקידם בצורה ראויה מבחינת המשאבים הנדרשים כדי לפתח את האזור.

הרצל גדז': אז אם הוא לא עושה תשתיות והוא לא עושה מדרכות, והוא לא עושה ביוב, אז אין בנייה, אז בשביל מה תכנון?

הרצל גדז': לא חבל על הזמן?

הרצל גדז': לכן, אם מסתכלים על המכלול צריך לחשוב בשלושה פרמטרים.

הרצל גדז': בגדול זה הפתיח ובהמשך אני אתייחס לדברים אחרים.

הרצל גדז': אחד, זה ליזום תוכנית, כשיוזמים את התוכנית אז בעצם צריך לראות מה הם צורכי האוכלוסייה, בראייה של עשרים עשרים, שלושים, או ארבעים ואילך, ולראות את המרקם המרחבי של אותו ישוב כדי ליזום את התוכנית.

הרצל גדז': לתכנן בראייה שאפשר לתכנן את התוכנית הגדולה, ובמקביל כבר לתכנן תוכניות ביניים כדי שלא נמתין לאחרונה כדי לא להתחיל בראשונה.

הרצל גדז': ואז זה יהיה באופן מדורג, עם המשאבים הנדרשים בצורה משולבת בין משרדי הממשלה.

הרצל גדז': והדבר הלא פחות חשוב זה הביצוע.

הרצל גדז': אנחנו יכולים לתלות על הקירות אי אילו מפות של ישובים מתוכננים מצוין.

הרצל גדז': בוא ניקח ונראה אם אפשר לבצע אותם.

הרצל גדז': איך מבצעים אותם?

הרצל גדז': בוא ניקח את כל משרדי הממשלה וכל הגורמים התכנוניים וניקח את ראש הרשות.

הרצל גדז': למה זרקתי לאוויר את נצרת?

הרצל גדז': זאת תהיה דוגמה קלאסית.

הרצל גדז': בוא נראה איך מקדמים בנצרת, לא את ה-2400, איך יוצא לדרך שבנצרת יבנו 400 יחידות דיור במהלך 2005-6-7, איך ייצאו לדרך?

הרצל גדז': מאיפה ראש הרשות יביא את המשאבים לתשתיות, את המשאבים לביוב, מאיפה את הדברים האלה?

הרצל גדז': אז בעצם מה?

הרצל גדז': לכן אני אומר את זה בהיבט האחר שגם אנחנו צריכים לראות, לא רק בהיבט התכנוני שהוא קשה, מורכב ומסובך וצריך לעשות דברים ויש לנו עוד מה ללמוד ולתקן ואת זה אנחנו צריכים לעשות בתיאום עם ראשי הרשויות, הוועדות המרחביות, מתכנן המחוז ואנחנו עובדים על הנושא הזה.

הרצל גדז': גם בהיבט של כל יתר משרדי הממשלה וכל הגופים התומכים, כולם, כל מי שנמצא פה בלי יוצא מן הכלל.

הרצל גדז': איך מוציאים לפועל?

הרצל גדז': איך זה קורה אחר כך?

הרצל גדז': לזה אין תוכנית.

הרצל גדז': זה נשאר באוויר.

הרצל גדז': זו הפתיחה.

גאלב מג'אדלה: תודה למנהל המחוז, הרצל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעבור לראשי הרשויות ונעשה את זה בקצרה ואחר כך נעבור לוועדות התכנון ובסוף משרדי הממשלה, כדי שהם גם ישיבו באותה הזדמנות לדברים שעלו, כל אחד בתחומו ובסוף נלך לסיכומים, אבל בטרם נלך לסיכומים, הרצל גם יתייחס לדברים שיעלו על ידי החברים.

מאזן עדווי: שלום לכולם.

מאזן עדווי: אני שמח שמנהל המחוז נגע בקצה המזלג ברוב רובם של הבעיות במגזר הערבי.

מאזן עדווי: אני רוצה להמחיש את הדברים שלו.

מאזן עדווי: ראשית, התוכניות באמת לא רלוונטיות כי למשל אם ניקח את טורעאן כמודל, תוכנית המיתאר אושרה ב-97', אנחנו היום ב-2005, הכפר מנה 8000 נפשות, היום מונה כ-11,500.

מאזן עדווי: יש לנו בעיה רצינית, לפני שאנחנו מתכננים את הדברים הגדולים בחמש, עשר ועשרים השנים קדימה, יש דברים שבוערים היום וצריכים פתרון.

מאזן עדווי: יש לנו בעיית מינהל מקרקעי ישראל, אנשים שבנו בתים לפני חמישים שנה והמינהל פשוט חיכה להם כמו שוטר התנועה לפעמים בצדי הדרך.

מאזן עדווי: עד שהוא סגר מרפסת, או סגר חלון או פתח לא יודע מה, מגישים אותם לבתי משפט ומשתמשים בוועדות המקומיות לתכנון לבנייה, והיה לי דיון עם יושב ראש הוועדה ככלי, הוא המקל שמאיים ומגישים אותם, דבר שמכביד על התושבים וחוטפים פסקי דין זועקים לשמים בעשרות אלפי שקלים, 45 אלף שקל, ו-20 אלף שקל ו-18 אלף שקל.

מאזן עדווי: כשאנחנו באים למינהל, לבוא בדברים אתו לסכם, על מנת שיחתום על התוכניות, ושלא נצטייר כעברייני בנייה וסוף סוף שהתושב יקבל את היתר הבנייה שלו, בנין שקיים מלפני חמישים שנים, אוזניים להם ולא ישמעו, לא בוער למינהל.

מאזן עדווי: אפילו מכתב שאתה שולח לו, פעם, פעמיים ושלוש וארבע, לא טורח לענות אפילו למכתב.

מאזן עדווי: הבעיה הזאת באמת בוערת.

מאזן עדווי: דבר שני, התוכניות שאנחנו מגישים לוועדה, לוקח, אדוני הממונה, לא עשרים חודשים, לפעמים ארבעים חודשים, ו-45 חודשים.

מאזן עדווי: בסוף אתה צריך להתפשר עם הוועדה בדיונים.

מאזן עדווי: באים ואומרים לך, אם תצמצם ההרחבה עד לקו מסוים, אנחנו מוכנים לאשר לך את התוכנית.

מאזן עדווי: עכשיו, בשביל לפתור את הבעיה חלקית, אתה נאלץ להסכים.

מאזן עדווי: מה קורה אחר כך?

מאזן עדווי: אתה מציף את הוועדה בתוכניות הרחבה נקודתיות.

מאזן עדווי: אתה צריך להרחיב כאן דונם, וכאן חצי דונם, וכאן שלוש רבעי דונם, דבר שגם מכביד על קופת התושב וקופת המועצה ואם היו שומעים מלכתחילה שזה הקו שישרת את הכפר מנקודת ראותו של ראש הרשות, אז היינו חוסכים לפחות מזמנה של הוועדה.

מאזן עדווי: הם לא צריכים לדון כל שבוע ב-15 או 14 תוכניות, או חמש, אתה מקל על תפקודה של הוועדה.

מאזן עדווי: דבר שלישי, יש לנו את תחומי השיפוט.

מאזן עדווי: אם אתה נכנס לכפרים במגזר הערבי, אני מדבר על כפר טורעאן, יש מובלעות בתוך הכפר, ממש בתוך הכפר, לא בקצה אפילו, שהן משום מה שייכות לתחומי שיפוט של מועצות אחרות ואפילו אני בדיון שהיה עם שכני וחברי יושב ראש המועצה האזורית גליל תחתון, מוטי לודן, אמרתי לו, זה השטח שלך, בבקשה, בוא תפתח גן ציבורי, בוא תבנה בית ספר, בוא תקים בריכה, בוא, תעשה מה שאתה רוצה, זה שטח שלך.

מאזן עדווי: אז גם לא רוצה לעשות, גם זה לא תחום שיפוט שלך, גם אתה לא יכול לעשות כלום בשטח, לא תכנון ולא גן, כלום.

מאזן עדווי: השטח נופל לך ככה באמצע.

מאזן עדווי: דבר שנוגע גם לאותו סיפור.

מאזן עדווי: אם אתה מסתכל על רוב התוכניות במגזר הערבי, אפילו צורה הנדסית אין להם.

מאזן עדווי: יוצא שאם אתה מסתכל על תוכנית המיתאר של כפר טורעאן, זה מובלעות, קנטונים כמו הצלעות.

מאזן עדווי: זה תחום שיפוט שלך, זה לא שלך.

מאזן עדווי: אפילו תוכנית המיתאר היא אותו דבר.

מאזן עדווי: אז זה היה טוב ויפה מאוד אם מנחים את הוועדות לפחות להשלים את הצורה ההנדסית כדי לחסוך מזמנה של הוועדה, וגם לעזור לתושב, לחסוך מזמנו והוצאות כספיות וכל מה שיוצא מזה.

אליף סבאג: שלום לכולם, אני רוצה לברך על המפגש הזה.

אליף סבאג: אני לא פעם ראשונה כאן ולפעמים חוזרים על אותם דברים, 'זה נכון, זה ישופר'.

אליף סבאג: עוד פעם לחזור על הדברים במחוז מרכז וחוזרים על הדברים, אבל יש דברים ספציפיים שאני מעדיף לדבר עליהם.

אליף סבאג: מחוז צפון, לדעתי, הבעיה מתחילה בו בראייה הכללית של המחוז.

אליף סבאג: אני רוצה לצטט משפט ממטרתה של תוכנית המיתאר המחוזית.

אליף סבאג: "להביא לפיתוח חברתי כלכלי של המחוז, תוך יצירת תנאים לקליטתם של תושבים חדשים".

אליף סבאג: במשפט הזה התושבים הערביים, שהם חמישים אחוז ויותר מהמחוז, לא קיימים.

אליף סבאג: לא קיימים במטרה של תוכנית המיתאר המחוזית שאושרה ב-96'.

אליף סבאג: ומכאן אני רוצה לגעת בנקודות שלדעתי הכי כואבות שהן הפזורה הבדווית במסגרת שטח שיפוטה של המועצה האזורית משגב, והלוואי שראש המועצה האזורית משגב יגיע לכאן, כדי לדון בנושא הזה.

אליף סבאג: נכון שהוכרו בשנת 99' כמה ישובים בדווים בתוך הפזורה הזו, אבל גם אלה שהוכרו, מצבם עדיין קשה וקשה מאוד.

אליף סבאג: עד כדי כך שלפני חודש ילד חולה, מושתל כבד, בעראבה נעים שליד סחנין, לא יכול היה להיות מחובר לחשמל על אף הרצון של כל הגורמים במשרד הפנים, מלבד אלכס.

אליף סבאג: אף אחד לא יכול היה לחבר את הילד הזה לרשת החשמל, אם לא היה מתערב שר התשתיות בפני חברת חשמל.

אליף סבאג: כולכם התערבתם ובסופו של דבר חברת החשמל אמרה, אנחנו צריכים את האישור של מתכנן המחוז ומתכנן המחוז אמר "לא, נקודה".

אליף סבאג: עם כל הרצון שלכם, אף אחד לא יכול.

אליף סבאג: מצב כזה בעראבה נעים לבד, יש לי רשימה של ששה ילדים חולים, חולי אסטמה, טרסמיה ודברים אחרים שזרם חשמלי זה דבר חיוני מאוד להם, זה חיים ומוות, ובכל זאת לא יכולים להתחבר.

אליף סבאג: רק את הילד הזה הצלחנו לחבר, את כל השאר הם לא מסכימים לחבר.

אליף סבאג: אני מקווה שתוך ששה חודשים, שנה, כפי שהובטח, הכפר הזה יהיה מחובר לרשת החשמל, בעצם הבתים יהיו מחוברים לרשת החשמל.

אליף סבאג: כמו הכפר הזה יש גם אחרים, למרות שהם מוכרים, כפרים מוכרים, עדיין רשת החשמל לא הגיעה לבתים.

גאלב מג'אדלה: אלכס, מה הבעיה?

הרצל גדז': זה לא אצלו, אני אתן את התשובה.

הרצל גדז': אי הדיוק הוא רציף, אבל אני אתייחס לזה בהמשך.

הרצל גדז': תביא לי את המכתב של שר התשתיות כשהוא אישר את החיבור, בהזדמנות, אם יש לך עותק.

הרצל גדז': תביא את המסמך הזה, תדייק.

אליף סבאג: אני יודע שזה חוקי, הוא נתן את ההוראה לחברת החשמל.

הרצל גדז': תביא את המסמך ששר התשתיות חיבר ואז תראה שכל מה שאמרת לא נכון, והאנשים שהשמצת אותם, כולל המתכנן, עשו בדיוק הפוך ממה שאמרת.

אליף סבאג: שלושה מקבצים , אני קורא לזה ישובים, עראבה נעים קיסלה, שחלקה מועבר לתרשיחא וחלקה נשאר במקומו שהם עדיין לא מוכרים ולא מחוברים לשום דבר, הם בשטח שיפוט של מועצה אזורית משגב.

אליף סבאג: עראבה קומסי, שהן שתי שכונות אחת ליד השנייה.

אליף סבאג: התושבים הם תושבי נ'חף, אבל השטח, הקרקע שלהם כולל הקרקע הפרטית, היא שטח שיפוט של משגב.

אליף סבאג: שלחתי מכתב ביחד עם התושבים אל ראש המועצה האזורית משגב, והם כותבים 'בבקשה, אנחנו רוצים שתתכנן את השכונה שלנו, מכיוון שזה שטח שיפוט שלך'.

אליף סבאג: התשובה שהוא נתן לי היא משפט אחד שאומר, 'ברצוני להודיעך כי למועצה אזורית משגב אין שום כוונה לתכנן במקום שכונה'.

אליף סבאג: נקודה.

אליף סבאג: השטח הוא של משגב, התושבים הם של נ'חף, לא מסופחים לנ'חף, לא מסופחים למשגב והם מיועדים לפינוי, כפי שנאמר לי ממינהל מקרקעי ישראל.

גאלב מג'אדלה: זה ייכנס בהמלצות לתחום השיפוט.

אליף סבאג: השכונה או הישוב האחר, מספר שלוש, זה עראבה חמדון.

אליף סבאג: עראבה חמדון הם גם בשטח שיפוטה של משגב, אבל הם תושבי דיר חנא לשעבר.

אליף סבאג: לפי תוכנית המיתאר של דיר חנא הישנה, הם חלק משטח שיפוטה של דיר חנא, אבל דיר חנא לא יכולה לתכנן שום דבר, כי השטח שלהם הועבר למשגב.

אליף סבאג: התושבים נשארו בדיר חנא, מקבלים את כל השירותים שלה---

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שכאגודה לזכויות האזרח, אני רוצה שתזמן את שלושת האוכלוסיות האלה, עראבה נעים, עראבה אל קומסי ועראבה אל חמדון לפגישה לשבוע הבא, כדי שנבדוק את המעמד השיפוטי, המשפטי, כל הדברים האלה, ואז נבוא בהמלצה להרצל ולשר הפנים.

22811: אני רוצה לברך על המפגש הזה.

22811: אני רציתי להודות לחבר הכנסת ראלב מג'אדלה על כל העבודות שהוא עושה בתור יושב ראש ועדת הפנים.

22811: מה שעשה, במיוחד במגזר הערבי, אחרים לא עשו.

22811: מאז שנכנס ידידי הרצל לתפקיד, אנחנו מרגישים שינוי בשטח, שינוי לטובה, טיפול רציני ובמיוחד מבחינת תוכניות מיתאר.

22811: למשל בזכותו ובזכות מתכנן המחוז, אלכס ושמאי יסיף, הורחבה תוכנית המיתאר אצלי מ-3000 דונם ל-7000 דונם, וזה הישג שעשרים וחמש שנה העניין הזה היה רדום והיה מושבת, ולא הורחב בסנטימטר אחד, אבל הורחב מ-3000 ל-7000 דונם.

22811: אבל התוכנית היתה כמעט 8000 דונם ולמרות ההישג הזה שאני מודה למי שעשה על מנת לקדם את העניין הזה, יש לי בעיה.

22811: הבעיה שלי היא בחלק הדרומי של מאג'ד אל כרום.

22811: בתוכנית שהוגשה היו בתוכנית 486 דונם בצד הדרומי של מאג'ד אל כרום ועוד 300 דונם בצד המערבי של מאג'ד אל כרום שזה במשגב, ועוד קרוב ל-300 דונם גם לאזור תעשייה של בר לב.

22811: במרחבית התוכנית אושרה, כולל כל השטחים האלה, ובמחוזית, למרות הרצון הטוב אצל הממונה ומתכנן המחוז, הוועדה הקפיאה את החלק הדרומי של מאג'ד אל כרום.

הרצל גדז': בשביל ההגינות, גם אני התנגדתי לזה.

הרצל גדז': למרות שאמרת שהייתי איתך.

הרצל גדז': בשביל ההגינות היתה התנגדות גם של ממונה המחוז.

22811: לפי דעתי זו היתה טעות להקפיא את העניין הזה.

22811: חשבתי בארצית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדברים על 300 דונם בצד המערבי שזה משגב.

גאלב מג'אדלה: 300 דונם בצד האזור התעשייה בר לב ועוד 486 דונם בצד הדרומי של מאג'ד אל כרום?

גאלב מג'אדלה: במי זה גובל?

22811: זה ליד כביש 85, ליד הבתים של הצד הדרומי.

22811: בקשר לצד המערבי ולאזור התעשייה בר לב, יש רצון אצל הוועדה המחוזית והוועדה הארצית לאשר את זה, אבל הבעיה היא עם משגב, לא עם ועדת תכנון ובנייה.

22811: צריך להסתדר איתם.

22811: אבל בקשר ל-486 דונם, בחלק הדרומי של מאג'ד אל כרום, אחרי שהיה קואליציה, זה גרם לפירוק אותה קואליציה ולאסיפות ובעיות במאג'ד אל כרום.

22811: היו בעיות מקודם, אבל עושים מזה עניין רציני.

22811: אם יש אפשרות שהממונה או משרד הפנים---

הרצל גדז': לפני שאתה אומר לממונה, תגיד שפנית לשר הפנים?

הרצל גדז': קיבלת ממנו גם תשובה.

הרצל גדז': תמסור מה התשובה ואז אנחנו נראה אם אנחנו יכולים לעקוף את השר.

22811: שר הפנים, דיברתי איתו על זה בסיור שהכריז על העיר והוא אמר לי שלא ניתן בצד הדרומי של מאג'ד אל כרום.

22811: זו היתה התשובה שלו.

גאלב מג'אדלה: למה, זה מתקרב למשגב, מפריע למשגב?

גאלב מג'אדלה: מה הסיבה?

22811: הבעיה שלי בתוכנית המיתאר היא החלק הדרומי של מאג'ד אל כרום, 486 דונם.

22811: הבעיה לשפר את האדמות של משגב, אזור תעשייה, אזור גידור בעלי חיים שאלו צריכים להיות מחוץ לתחום תוכנית המיתאר.

גאלב מג'אדלה: השר אומר תשובה שלילית, מה הנימוק?

22811: אני יודע שהממונה עושה מעל ומעבר.

הרצל גדז': עזוב, הממונה לא עושה כלום, אל תכניס את זה אליי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לדעת תשובה.

גאלב מג'אדלה: מיכל, אהוד, מה הסיבה ש-486 דונם ליד כביש 85, דרומה למאג'ד אל כרום לא יכולים להיות חלק אינטגרלי מהישוב?

אהוד יוסטמן: כרגע מבחינתנו אנחנו רק בתחילת הדרך לעשות תוכנית מיתאר לישוב המאוחד, אז מבחינתנו אנחנו עוד לא עסקנו בזה, עוד לא הגענו לנקודה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אז על סמך מה השר, אתם בטח יודעים, בטח הוא קיבל מכם תשובה.

גאלב מג'אדלה: השר הוא לא מהנדס, אני מכיר אותו 17 שנה וחצי, הוא לא מהנדס.

אהוד יוסטמן: אני לא יודע על מה הוא הסתמך, אני יכול להגיד שמאיתנו הוא לא ביקש שום דבר.

גאלב מג'אדלה: אז אני מבקש ממך וגם מיועץ השר וגם ממיכל, תמציאו לי תשובה מהשר, בלי שום קשר לזה שאני נפגש עם השר כל ארבע וחצי שעות.

גאלב מג'אדלה: אני לא אשאל אותו בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתמציאו תשובה מהשר מדוע נתן תשובה שלילית לשטח דרומה למאג'ד אל כרום, 486, אשר גובל בכביש 85.

סלאם אסאד: צהריים טובים לכולם.

סלאם אסאד: יש לי בעיה קיומית, בעיית קיום לישוב שלי.

סלאם אסאד: הבעיה שלי בשיבלי מוראר היא ששיבלי היתה עד שנת 2000 כישוב אחד, ישוב שקראו לו שיבלי.

סלאם אסאד: במאי 2000 היה צו של שר הפנים דאז והיה צו איחוד של שתי הרשויות שקראו לו בסוף שיבלי מוראר.

סלאם אסאד: שיבלי למרגלות ההר הצפוני ומוראר למרגלות ההר המזרחיים, בצד דרום.

סלאם אסאד: כשהוצע האיחוד לשתי הרשויות, כל משרדי הממשלה הבטיחו שייתנו שטח בין שני הישובים לעשות רצף טריטוריאלי בין שתי המועצות שיהיה שטח אחד ויתנו לרווחת התושבים מקום.

סלאם אסאד: גם רצף וגם הרחבת תחום שיפוט, בשביל לרכז את כל הפונקציות, גם החינוכיות וגם התעשייה וכל הפונקציות בין שתי הרשויות, באמצע, במרכז.

סלאם אסאד: ועל סמך זה , הקהילה בשני הישובים הסכימו לאיחוד הזה והאיחוד הזה עבר חלק ואין איחוד כזה שעבר חלק כמו האיחוד של שיבלי ומוראר.

סלאם אסאד: היתה תוכנית אב מאושרת לשיבלי לפני שנת 2000 ועד עכשיו אנחנו לא מצליחים לאשר תוכנית אב משותפת לשני הישובים.

סלאם אסאד: תוכנית האב שלנו היא לישוב אחד, היא היתה לשיבלי לבד, עד הגבולות של אום אל רנא, עכשיו אנחנו בשני הישובים, אנחנו חייבים לקחת את הצרכים של הישוב הגדול שהוא שני הישובים ביחד.

סלאם אסאד: אלכס בזמנו, המתכנן המחוזי, היתה לו הצעה שמקובלת על המועצה ועל הקהילה.

סלאם אסאד: אני גם בזמנו עשיתי ישיבת מועצה ושיתפתי את כל הקהילה בהצעה של אלכס בזמנו, ב-2001-2, שהכניסה של הישוב תהיה באמצע---

גאלב מג'אדלה: מר סאלם, אנחנו לא ניכנס עכשיו לתכנון.

גאלב מג'אדלה: אתה אומר ישוב מאוחד.

עבד אל-סלאם אסאד: הבעיה שלי היא בישוב שלי.

גאלב מג'אדלה: אתה אומר שהבעיה שלכם שבכתב האיחוד, שיזם משרד הפנים ובצו שלו, של האיחוד, הובטח לכם רצף טריטוריאלי בין שני הישובים והרחבת שטח השיפוט.

אברהים אבו ראס: יש לנו הרבה בעיות בוועדה המקומית מבוא עמקים.

אברהים אבו ראס: זה לא בעיה של התושב שהעובד בוועדה עובד בחצי משרה.

אברהים אבו ראס: הבעיה היא שאנחנו כראשי רשויות אוכלים אותה.

אברהים אבו ראס: אני אישית יש לי בעיה בבית ספר.

אברהים אבו ראס: אני ישבתי עם יוסף לפני חודש, לפני עשרים יום, 'יוסף, יש לי תקציב, אני צריך בית ספר'.

אברהים אבו ראס: יוסף, המהנדס של הוועדה.

אברהים אבו ראס: אמר לי, תלך אצל ביאנקה.

אברהים אבו ראס: ביאנקה יום חולה, יום לא פה, יום שם.

אברהים אבו ראס: זה לא ילך.

אברהים אבו ראס: עד היום אני לא יכול לבנות את בית הספר; יש תקציב, יש קבלן זוכה, יש את הכול, מחכים לרישיון.

אברהים אבו ראס: מה הבעיה של הרישיון?

אברהים אבו ראס: לא יודע.

אברהים אבו ראס: מתקשר יום יום לאדון ראש הוועדה, שעובד חמישים אחוז, אבל זו לא הבעיה של התושב.

אברהים אבו ראס: אין כסף בוועדה?

אברהים אבו ראס: יש לה כסף.

אברהים אבו ראס: במקום שיעבוד חמישים אחוז,

אברהים אבו ראס: יעבוד מאה אחוז וייתן לתושבים.

אברהים אבו ראס: כל התושבים באים ובוכים.

אברהים אבו ראס: יום אחד דיברנו על בעל חיים, אני ודאוד, אמר לי, 'אברהים, תוציא אותנו מהכפר'.

אברהים אבו ראס: אז תתנו רישיון באדמה חקלאית, לא נותנים.

אברהים אבו ראס: קרוב 70 מטר, קרוב 100 מטר.

אברהים אבו ראס: מאיפה נביא אדמה?

גאלב מג'אדלה: משרד החקלאות לא סייע להצלת העדרים?

אברהים אבו ראס: קיבלו קנס גבוה.

אברהים אבו ראס: מישהו קיבל 30 אלף שקל קנס.

גאלב מג'אדלה: גבירתי מהמינהל זה כמעט מופנה למינהל, לחקלאות בתוך הכפר.

גאלב מג'אדלה: אז אני רוצה שתקשיבי לראש מועצת עילוט, כדי שאחר כך נקבל תשובות.

אברהים אבו ראס: היום לדבר על המינהל, ריבונו של עולם.

אברהים אבו ראס: ארבעים שנה, חלקה אחת לא יוצא מעילוט, ויש להם חצי עילוט, חצי עילוט יש להם.

אברהים אבו ראס: אז למה?

אברהים אבו ראס: יש הרבה אנשים שברחו מהכפר.

אברהים אבו ראס: יש גידול טבעי, אבל יש להם אדמה בתוך הכפר?

אברהים אבו ראס: יש להם.

אברהים אבו ראס: הרבה אנשים בנו על האדמה שלהם?

אברהים אבו ראס: בנו.

אברהים אבו ראס: הבעיה היום היא המינהל.

גאלב מג'אדלה: אני רק מבקש שכשנבוא לסיבוב של משרדי הממשלה, גם המינהל וגם משרד החקלאות, לתת לנו תשובה לגבי הוצאת העדרים.

אברהים אבו ראס: יש לי גם בעיה עם משרד החקלאות.

אברהים אבו ראס: יש לנו בן אדם שיש לו איזה חמישים-שישים ראש פרות, הוא ירד לעמק, יש איזה אלפים.

אברהים אבו ראס: נתנו לו, קיבלו ממנו ערבות.

אברהים אבו ראס: בגלל שמשרד החקלאות לא רוצה אותו, הוא רב עם מישהו, הם לא רוצים לראות אותו שם.

אברהים אבו ראס: נתנו לו רישיון, נתנו לו הכול, למה?

אברהים אבו ראס: אני לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שהאיש שאתה מדבר עליו יכתוב מכתב למשרד החקלאות והם יטפלו בזה.

גאלב מג'אדלה: זועבי, תורך, תעביר את זה לג'מאל ותטפלו בזה.

גאלב מג'אדלה: יש מדיניות של משרד החקלאות.

גאלב מג'אדלה: לא עושים לך טובה.

גאלב מג'אדלה: יש החלטה במשרד החקלאות, הנהלת המשרד, שג'מאל מדיג' היה שותף לה, לתת עדיפות להוצאת עדרים מהישובים, לתת קרקע, לתת מענקים, לתת הלוואות ולהקים דירים מחוץ לישוב, לשטח הישוב.

גאלב מג'אדלה: זה מלפני חמש שנים, המדיניות הזאת ממשיכה, יש לזה סעיף תקציבי ואני הייתי בין אלה שדחפו בכיוון הזה בזמנו אצל השר, מר שלום שמחון.

עבד אלסלאם אסאד: בינתיים מוציאים תושבים מהישובים ולא עדרים, כי אין להם מקום מגורים, אז יוצאים והעדרים נשארים.

גאלב מג'אדלה: יש פתרון לדבר הזה.

צבי חקלאי: אני רק רוצה לומר דבר אחד.

צבי חקלאי: אני שומע כאן הרבה דברים שאני חושב שוועדת חסמים, ברמה של ועדת מנהלים כלליים, של משרדי ממשלה, שהיא קיימת והיא פועלת, אני לא יודע באיזה מידה היא פועלת אבל היא צריכה לפעול.

צבי חקלאי: יש הרבה מאוד חסמים שיכולים להגיע לוועדה הזאת ולהיפתר ברמה של מנהלים כלליים.

צבי חקלאי: אני מדבר על חסמים גדולים, כמו למשל בעיות של קרקעות משותפות, שיתוף מקרקעין, בין אם זה במינהל מקרקעי ישראל, או הוראות הנציב העליון, ובין אנשים פרטיים.

צבי חקלאי: כמו למשל בטורעאן, יש בעיה אבל הבעיה הזו חוזרת על עצמה בהרבה מאוד ישובים, אותו צמצום, לכולם יש דוגמה אחת קטנה למצב כזה.

צבי חקלאי: זה בעיה שלא תיפתר על שום שולחן, אלא רק על שולחנה של ועדת חסמים ברמה של מנהלים כלליים.

צבי חקלאי: שום דבר מתחת לזה לא יפתור את זה לעולם.

צבי חקלאי: כדאי לבוא עם הבעיות האלה למקום הנכון.

גאלב מג'אדלה: למשל, מנהל כללי של מינהל מקרקעי ישראל?

צבי חקלאי: יש ועדת מנהלים כלליים שמשמשת כוועדת חסמים.

צבי חקלאי: העניין הזה צריך להגיע לוועדה הזו וייפתר שמה פעם אחת ולתמיד.

גאלב מג'אדלה: אז צבי, למה אתם, בוועדות מרחביות, לא מביאים את הנושאים האלה, ממקדים אותם לממונה על המחוז?

גאלב מג'אדלה: היות וזה חוזר על עצמו בכמה ישובים, היות וזה באמת בעיה אמיתית ציבורית וחברתית, למה אתם לא מביאים את הנושאים האלה, כמו שאמרתי גם למחוז חיפה, הבעיות של שטחי שיפוט.

גאלב מג'אדלה: ברגע שאתם רואים מובלעת, שכונה ערבית קרובה לישוב מסוים, חלק מישוב מסוים, נמצאת בשטח שיפוט של מועצה אזורית מסוימת, למה אין לכם אומץ לב ציבורי ויושר אינטלקטואלי, עם כל הכבוד לכם, ומביאים את הדבר הזה ואומרים, 'חברים יקרים, אנחנו לא ממלאים את חובתנו ותפקדינו בגלל שיש מספר דברים שחוסמים אותנו, מפריעים לנו, לא נותנים לנו לתכנן, לעבוד'.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, אנחנו מצביעים על בעיה, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, תביאו אותם לוועדת מנהלים כלליים, תיידעו אותנו, את משרד הפנים, את משרד ראש הממשלה ואנחנו נטפל בזה.

צבי חקלאי: הנה אני מביא את זה לשולחן הזה.

גאלב מג'אדלה: אתה ראש ועדה מקומית או מרחבית, ואתה כל יום נפגש עם האנשים, ועדת המנהלים הכלליים, ועדת החסמים, היא לא ראתה אזרח, אבל האזרח בא אליך.

גאלב מג'אדלה: למה אתה לא מעלה את הבעיה של האזרח, של הישוב הזה שאתה מטפל בו, לרמה של הממונה על המחוז?

גאלב מג'אדלה: שהוא אחר כך מרכז את כל זה, מביא את זה לשר הפנים, לוועדת הפנים ומתמודדים עם זה.

גאלב מג'אדלה: למה אתם צריכים לחכות שוועדת הפנים תיזום.

גאלב מג'אדלה: ואני אומר לך שאם אני לא הייתי כאן, לא היתה יוזמה כזו.

גאלב מג'אדלה: היה לפניי מישהו ולפני לפניו, לא דנו בזה.

גאלב מג'אדלה: אני לקחתי על עצמי את העניין, אחרי סיור אצל הממונים על המחוזות כולם, אחד לאחד, אחרי שיחה ארוכה עם שר הפנים, אחרי שיחה ארוכה עם עוד כמה אנשים ואמרתי, חברים יקרים, כדי לעצור את הסטיגמה הזאת ואת העינוי והסבל הזה של בנייה בלתי מורשית, שהאזרח לא אשם ב-90 אחוז ממנה, מוכרחים פעם אחת לקיים דיונים רציניים.

גאלב מג'אדלה: לא לבוא ולתת למישהו חצי מיליון שקל, או מיליון שקל, להגיד לו, לך תעשה סקר צרכים ותביא לנו שבע, שמונה ניירות, במקום חמישה-ששה דיונים של חודש וחצי ולשמוע את האנשים ולשמוע את המומחים, לשמוע את הממונים, לשמוע את אנשי המקצוע ולהביא המלצות ולומר: 'חברים יקרים, אלה הם פני הדברים'.

גאלב מג'אדלה: כאשר ראיתי שיש משרד הפנים, יש ממונים על המחוזות שבאמת ובתמים נרתמים, ארבעתם, בלי יוצא מן הכלל, גם דודו, גם אמרני, גם יגאל שחר וגם הרצל, אמרתי, זה הזמן.

גאלב מג'אדלה: אני ראיתי שיש לי עיתוי נכון אמיתי.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, יש לכם הזדמנות, תביאו את הדברים האלה, תתנו לראשי המועצות הרגשה שאתם, ראשי הוועדות, רוצים לשרת את התכנון, את הקהילה וגם את האנשים שנבחרו לצורך העניין.

גאלב מג'אדלה: אני באמת מתפלא.

גאלב מג'אדלה: כל פעם שאני שומע דבר כזה, מה שאמרת עכשיו זה דבר מאוד חשוב.

גאלב מג'אדלה: שמעתי אותו גם במחוז אחר, מפן אחר.

גאלב מג'אדלה: חבל, בשביל מה?

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אתה יודע, אני נותן קרדיט למינהל.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, בישיבה אמיתית עם המנהל הכללי של המינהל אפשר לקדם דברים.

גאלב מג'אדלה: כי הבינו, אין מנוס, אין אלטרנטיבה אחרת.

גאלב מג'אדלה: אם לא יתכננו תכנון נכון בשיתוף הקהילה, עם הציבור הערבי, עם הרשויות, יהיה דבר לא נעים, לא יהיה אוקטובר 2000, יהיה אוקטובר 2000 מסוג אחר שאף אחד מאיתנו לא יודע איך ייגמר.

גאלב מג'אדלה: וזה שמשגב לא מגיע לדיון, הוא יבוא על ארבע.

גאלב מג'אדלה: הוא צריך אותי פה כל שני וחמישי.

גאלב מג'אדלה: תאמין לי, הוא ייסע ממשגב עד כאן, על ארבע, בזחילה.

גאלב מג'אדלה: ואם הוא חושב שאת הקרקע שהפקיעו מהערבים למענו ונתנו לו אותם כדי שישמור עליהם והוא ישמור עליהם לנצח, הוא טועה בהחלט.

גאלב מג'אדלה: עוד יחזירו קרקע לערבים ממשגב, על אפו ועל חמתו.

גאלב מג'אדלה: לא רק הוא, עוד כמה מועצות אזוריות אחרות.

גאלב מג'אדלה: כי הפקיעו אותם לצורכי ציבור, לא לצורכי משגב.

גאלב מג'אדלה: והציבור, הוא נמצא בעראבה ובמאג'ד אל כרום ובנח'ף ובדיר אל אסד והוא חלק מהציבור הזה של החברה הזו, של המדינה הזו בדיוק כמוהו, כמו ארז.

גאלב מג'אדלה: לא פחות ממנו.

גאלב מג'אדלה: לדעתי גם יותר ממנו, כי אם הם מבליגים כל כך הרבה על העוולות והסבל שהוא גורם להם, הוא ולפניו, נדמה לי שהם אזרחים שצריכים לקבל ציון לשבח.

גאלב מג'אדלה: איפה נשמע כדבר זה בישוב כמו עראבה ומאג'ד אל כרום, לא מוצאים מקום לקבור אדם.

גאלב מג'אדלה: מוציאים עצמות מקבר מלפני שלושים שנה, מכניסים אדם שמת אתמול ואחר כך יש קטטה בבית הקברות בין משפחת המת מהעבר לבין משפחת המת מהיום.

גאלב מג'אדלה: במקום לכבד את כבוד המת, גם לפי התורה, גם לפי ההלכה, פוגעים בכבוד המת ובכבוד החי.

גאלב מג'אדלה: למה?

גאלב מג'אדלה: כי משגב לא משחררת 16-15 דונם קרקע לבית קברות?

מאזן עדווי: אם נחכה לטוב לבה של הוועדה, אני לא מדבר על ועדה מסוימת, כל הוועדות כמעט, הם לא יפתרו את הבעיה.

מאזן עדווי: אני אגיד לך למה.

מאזן עדווי: חוששני שיש הסכמה בין המינהל לוועדת תכנון ובנייה.

מאזן עדווי: חלק מהתקציב של הוועדה מורכב מהקנסות של בתי המשפט.

מאזן עדווי: עכשיו, בן אדם שנשפט שלוש פעמים בשלוש שנים, כל פעם 45 אלף שקל, הוא נהנה מ-135 אלף שקל.

גאלב מג'אדלה: לא, לא.

גאלב מג'אדלה: אני אסכם את הנושא הזה במלה אחת.

גאלב מג'אדלה: להיפך, אם יפתרו, אני לא מתכוון לדעתו של מאזן.

גאלב מג'אדלה: אני כבר הוכחתי למישהו שאמר לי.

גאלב מג'אדלה: היה מישהו בכיר בתפקיד מאוד חשוב שאמר לי, 'תשמע, ראלב, מה אתה רוצה לשנות את הסדר?

גאלב מג'אדלה: טוב לערבים לבנות בנייה בלתי חוקית, מה הוא רוצה לשלם אגרות?

גאלב מג'אדלה: ואם ירצה ללכת כל שנתיים לרשויות'.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו: 'סליחה, בוא נעשה חשבון.

גאלב מג'אדלה: נניח שבניתי בית במאה ארבעים מטר, לא 300, לא 280 שזה הרבה כסף.

גאלב מג'אדלה: כמה עולה לי אגרות?

גאלב מג'אדלה: ' אם אני הולך למשרד השיכון ואני מקבל מענק בנייה ואני מקבל הלוואה, שווה לי מאוד.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו, 'אני אספר לך עוד משהו, להתחבר לחשמל של השכן, כי אין לי טופס 4, בשנה אחת זה עולה לי כסף יותר מאשר אגרות'.

גאלב מג'אדלה: כי השכן, שאני משלם לא רק את החשמל של השכן, גם את הבן של השכן והבת של השכן.

גאלב מג'אדלה: 'רק חשמל אני מממן בשנה הזאת, ואני אומר את זה מתוך ניסיון.

גאלב מג'אדלה: רק חשמל אתה משלם יותר מאשר אגרות, על מה אתה מדבר?

גאלב מג'אדלה: ' משתלם לערבים לבנות על פי חוק וברשות.

גאלב מג'אדלה: אז יש לנו הרבה סטיגמות והרבה דעות קדומות ולא ניכנס אליהם עכשיו, אבל אני אומר לכם, הממונה על המחוז היום עושה עבודה נפלאה, אבל, חברים, אם אתם לא תעלו את הבעיות מהשטח אליו, והוא לא יעלה את זה לשר, ואנחנו לא נתמודד עם זה כתופעות ואחר כך נעשה בהם סדר, אנחנו לא נתקדם.

גאלב מג'אדלה: חסם כאן, חסם שם, חסם פה, בסוף החסמים האלה כולם מתאחדים נגד התכנון והבנייה והחוק ואת זה אנחנו לא רוצים.

זיאד זאידן: צהריים טובים לכולם.

זיאד זאידן: אני רוצה להעלות נקודה חשובה מאוד ואני חושב שאף אחד לא העלה אותה.

זיאד זאידן: בקשר לתוכנית מיתאר.

זיאד זאידן: כשמזמינים מתכנן לתכנן תוכנית מיתאר, מזמינה הוועדה בשיתוף עם ראש המועצה וזה העוול שנופל על האזרח הפשוט.

זיאד זאידן: אתה תמצא חלקות, לדוגמה, חלקה 18 דונם שייכת לכמה אחים, 36 אחוז, וחלקה על ידה לראש המועצה, שהוא שותף בזה, 7 אחוז.

זיאד זאידן: בגלל שמהנדס הוועדה ומהנדס המתכנן וראש המועצה הם ידידים, אז יצא לו 7 אחוז והשני 36 אחוז.

זיאד זאידן: אם אני חבר של ראש המועצה או למהנדס הוועדה, אז יעלה לי בין 8 אחוז ל-10 אחוז, וזה העוול שנופל על התושבים.

זיאד זאידן: לפי דעתי, אם מזמינים מתכנן לתוכנית מיתאר, צריכה להיות ועדה ציבורית מתוך הכפר, שתסתכל על מה שקורה, ולא נותנים לאף אחד שיסתכל.

זיאד זאידן: אם קורה, אתה עולה למחוז ומבקש מהמהנדס שיראה את התוכנית, אוי ואבוי למי שיביא את הצילום את התוכנית, או למהנדס שנתן את זה.

זיאד זאידן: וזה קורה בכפרים וזה בעיה שאני חושב שצריך לפתור.

גאלב מג'אדלה: עד כמה שלי ידוע, הניסיון שלי הוא לא עשיר בתחום הזה.

גאלב מג'אדלה: הייתי חבר מועצה חמש שנים, קדנציה אחת שאני מאוד מצטער עליה.

גאלב מג'אדלה: עד כמה שאני יודע, אחוז ההפקעה בישוב הוא אחיד.

זיאד זיאדן: לא, הוא לא אחיד.

זיאד זיאדן: זה בכוונה נעשה.

גאלב מג'אדלה: אז יש לך ממונה על מחוז.

גאלב מג'אדלה: בוא לא ניכנס לזה כרגע.

גאלב מג'אדלה: עד כמה שלי ידוע, יש החלטה 35 אחוז, 40 אחוז.

אהוד יוסטמן: אתה מעלה את גודל המחוז, אז גם היקף העבודה שלנו כמובן הוא הגדול ביותר במחוז הצפון, הרבה מאוד ישובים, כמות גדולה מאוד.

אהוד יוסטמן: רק למנות את 35 הישובים בצפון שזה פרויקט שכולו מתקיים במחוז זה, וגם שניים מתוך חמשת האשכולות ועוד ישובים נוספים.

אהוד יוסטמן: בנוסף לזה יש לנו גם עכשיו את התכנון של ירכא, ובודקים עוד עשרה ישובים בדיקה טרום תכנונית, כדי לצרף אותם למהלך התכנוני.

אהוד יוסטמן: כלומר, היקף מאוד מאוד רחב.

אהוד יוסטמן: קודם כל, אני רוצה להצטרף לשבחים שלך להרצל גדז', שאנחנו עובדים איתו מעט זמן, אבל אני רוצה להגיד שזה שינוי דרמטי ועזרה עצומה וקידום תוכניות בקצב מאוד מאוד מהיר.

אהוד יוסטמן: ואני מאוד שמח על זה, כי כולנו פה כדי לזרז את העניין, כי הקליינט זה הישובים ואנחנו רוצים כמה שיותר מהר, כי אנחנו מודעים למצוקה.

אהוד יוסטמן: ראינו חוסר עשייה הרבה שנים קודם והשאיפה של כולנו באמת להגיע לפתרונות כמה שיותר מהר, כמובן במגבלות.

אהוד יוסטמן: אבל יש המון שיקולים והרבה קיצורי דרך, אם זה קשור לנקודות שיתוף או לנושאים אחרים.

אהוד יוסטמן: לכן אני מאוד מאוד שמח על כל קיצור, זה עוזר לנו מאוד ומקטין את התסכול שלנו.

אהוד יוסטמן: אני יכול להגיד עוד שקיבלנו תקציב גדול מאוד לשנה הבאה וזה יעזור לנו לממש את הנושאים האלה ובמקביל אנחנו פועלים לנסות להשיג תקציבים, לעזור לישובים להגיש את הבקשות להרחבת שטח שיפוט.

אהוד יוסטמן: זה נושא שמכביד על הישובים, גם חברתית וגם תקציבית ואנחנו מנסים לעזור להם בזה כדי שזה לא יהווה מחסום, למרות שזה לא בדיוק מתפקידנו, אבל החלטנו להתגייס לעניין, כי זה חלק מתהליך התכנון, בסופו של דבר.

גאלב מג'אדלה: אהוד, אני יודע שהזיכרון שלך לא מטעה אותך, אבל יחד עם זאת אני הייתי רוצה שתרשום לך שהנושא של הרחבת שטח שיפוט והנושאים שעלו כאן שהם קשורים לא במחוז, אלא יותר ברמה של מועצה הארצית ותכנון ארצי, תואיל בטובך, אני רוצה להעביר לכם מסמך, אתה רוצה להסתפק בזה כדי לקצר את התהליך?

אהוד יוסטמן: אני אעביר את בקשתך למנהלת שעוסקת בזה.

אהוד יוסטמן: אצלנו זה לא מינהל התכנון, זה תפקידו של מינהל השלטון המקומי ובהחלט כדאי ליידע אותם ואם אתה רוצה, אז אפשר יהיה לגייס אותם.

בוא נסכם כך: אנחנו רוצים תשובות.

בוא נסכם כך: בדיון הראשון שהיה על מחוז חיפה, אתה זוכר שהעלינו את הנושא של ועדת הגבולות של באקה אל גרבייה, ג'ת מנשה, אז לי נאמר באוזן אחת מהשר שהוא לא חתם ובאוזן שנייה נאמר לי, דרך מישהו קרוב לשר, שהיתה חתימה חלקית.

בוא נסכם כך: אני עוד לא למדתי את הסיטואציה של חתימה חלקית.

בוא נסכם כך: אז תואיל בטובך, אני מזכיר לכם לבדוק את זה, לפני שנאפשר לחבר הכנסת ואסל טאהא.

בוא נסכם כך: אני הייתי רוצה עכשיו שהמינהל, אנחנו רוצים התייחסות, רק תאמר לי בבקשה מה התפקיד שלך במינהל?

תמיר ברקין: ראש תחום פרוייקטים במחוז הצפון.

תמיר ברקין: אני הייתי רוצה להתחיל במצגת של אדיב שדווקא שמה נראה לי שהמצגת היא אמיתית ונכונה והדברים שם הרבה יותר נכונים שמינהל מקרקעי ישראל מאשר הוצגו פה על ידי החברים הנכבדים, ראשי הרשויות.

תמיר ברקין: אני רוצה דווקא להתחיל בהמשך, בקטע של הפזורות הבדוויות עליהן דובר.

תמיר ברקין: מדובר על ישובים, נקודות פזורות של מקבצים בלתי חוקיים שיושבים על קרקע חקלאית.

תמיר ברקין: אין קשר בין המצב בתחום השיפוט לבין המצב שהם נמצאים בו.

תמיר ברקין: זאת אומרת, אם המקבצים אפשר היה לתכנן אותם ולהכניס אותם, חלק אורבניים, לתוך הישובים, היו עושים את זה.

תמיר ברקין: מאחר ולא ניתן לעשות את זה, אנחנו פועלים יחד עם משרד הפנים, על מנת להעביר אותם לישובים אורבניים שבהם הם רוצים לגור.

תמיר ברקין: אנחנו מפצים אותם עבור המחוברים שלהם בכסף ונותנים להם מגרש חלופי מפותח בחינם.

תמיר ברקין: אני מדגיש: מגרש מפותח, ובחינם.

תמיר ברקין: צריך עוד לזכור שאף אחד לא מסלק אותם, ואף אחד לא בא בצורה של עליהום ובכוח.

תמיר ברקין: אנחנו באים, מנהלים משא ומתן, מדברים.

תמיר ברקין: היו תוצאות יותר טובות, היום התוצאות הן פחות טובות, מהרבה סיבות ואני לא אפרט מפאת קוצר הזמן.

גאלב מג'אדלה: סליחה, בוא אני אציע לך משהו קונסטרוקטיבי, פרגמטי.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שאנחנו נצא לסיור.

גאלב מג'אדלה: אתה אמרת 70, הוא אמר שלושה.

גאלב מג'אדלה: בין שבעים לשלושה----

תמיר ברקין: לא, במרחב מחוז צפון יש 72 פזורות בדוויות בכל המרחב.

תמיר ברקין: כשאתה אומר פזורה, זה גם יכול בית וחצי או חושה, זה לא שכונות.

גאלב מג'אדלה: כדי שנדע במה מדובר, יש לנו עכשיו פגרה של חודש וחצי, אז אני מציע שהרצל ואני, בהשתתפות המינהל, תוך שבועיים מהיום נתאם פגישה יחד עם האגודה לזכויות האזרח ויחד עם משרדי הממשלה השונים והתכנון, כל מי שירצה, מהיום תוך שבועיים אנחנו נצא לשלושת המקבצים; עראבה אל נעים, עראבה אל קומסי ועראבה אל חמדון וכל חבר כנסת מוועדת הפנים שירצה להצטרף, נשמח לקבל אותו.

גאלב מג'אדלה: אני מניח שכל אחד יבוא מוכן עם הניירת שלו, נראה במה מדובר, איזה תכנון ניתן, מה לא ניתן ואז הממונה על המחוז יקים צוות מצומצם שיחד עם המשרדים הנוגעים בדבר, שניים, שלושה, ארבעה אנשים ובתוך שלושה חודשים נוכל לתת תשובה מה אנחנו עושים עם האנשים האלו.

תמיר ברקין: הנושא של בנייה בלתי חוקית וקנסות בטורעאן.

תמיר ברקין: אני דווקא חשבתי שראש המועצה של טורעאן לא נמצא פה כרגע, חשבתי שהוא יתחיל דווקא בדברים יותר חיוביים, כי סך הכול המינהל דווקא בטורעאן ביצע פיתוח גדול מאוד של המגרשים ושיווק מגרשים ודווקא המצב שם קצת יותר חיובי.

תמיר ברקין: לגבי הבנייה הבלתי חוקית שהדגיש אותה ראש הרשות.

תמיר ברקין: נכון, מי שבונה בית בלתי חוקי, לוקח את האחריות עליו ובמידה והוא רוצה לעשות איתנו הסדר, במידה ואנחנו יכולים לעשות איתו הסדר, הוא צריך לשלם כסף ואני פשוט לא מצליח להבין מה בדיוק הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אומר לך ראש מועצת עילוט, הוא בתפקיד והיה גם לפני זה במועצה הממונה בתקופה של אלי לוי, הוא היה גם סגן.

גאלב מג'אדלה: כלומר, בעשר השנים האחרונות הוא זוכר מה שקרה.

גאלב מג'אדלה: הוא אומר לך שבעשר השנים האחרונות שילודה אצלם עולה ברוך ה', לא היה שיווק מגרשים.

גאלב מג'אדלה: אל תיתן לי תשובה.

גאלב מג'אדלה: אתה נראה לי אדם רציני, מה שאני מבקש ממך, תרשום את זה, תבדוק למה ומה קרה בעילוט שבמשך עשר שנים לא היה שיווק מגרשים למרות שהיתה ילודה.

גאלב מג'אדלה: ובטורעאן מה שאמרת.

גאלב מג'אדלה: אני יכול להגיד דבר אחד.

גאלב מג'אדלה: אני מחזיק בתביעה משפטית בטורעאן, אדם עובד מדינה , בן 86, הוא מנסה עשר שנים, קוראים לו סלימאן עדוו, איש משרד החקלאות וג'מאל מכיר אותו.

גאלב מג'אדלה: אדם למופת, אני מכיר אותו רק 19 שנים.

גאלב מג'אדלה: מנסה, מתחנן, כותב מכתבים למינהל, 'בואו נגיע להסדר, אני רוצה לבוא לקראתכם'.

גאלב מג'אדלה: גוררים אותו לבית שאן, שמה כנראה השופט אין לו רחמים, תאמין לי, זה פוגע במינהל וזה פוגע בסופו של דבר לא רק באיש, גם במינהל.

תמיר ברקין: אני מבין מה שאתה אומר לי, אני רק רוצה להזכיר שמועצת מינהל מקרקעי ישראל קיבלה החלטה לפני מספר חודשים שבה היא אומרת שהיא מוכנה ואפשר להסדיר בתים שנבנו עד 95', להסדיר אותם במידה ומבחינה תכנונית הם יכולים לעמוד והקרקע מיועדת למגורים, אפשר להסדיר אותם.

גאלב מג'אדלה: אז הוא בנה לפני 40 שנה, לא ב-95'.

גאלב מג'אדלה: תתחיל ברגל ימין, תזמין את האיש, תגיד לו, 'אני הייתי בוועדת הפנים, שמעתי, בוא בבקשה, אולי הגעת לכתובת הלא נכונה'.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתשמש בשבילי משווק למינהל, תגיד גם לאנשים האחרים שבדומה לך ואני רוצה לקדם את העניינים.

תמיר ברקין: לגבי מבנים חקלאיים, הוצאת הדירים והרפתות.

תמיר ברקין: הנושא הוא של משרד החקלאות ומשרד החקלאות היה צריך להוביל את המהלך, מבחינתנו הוא זה שיוביל את המהלך.

תמיר ברקין: עתודות הקרקע לעניין הזה ייעשה בשיתוף איתנו, על מנת למצוא קרקע מדינה שיהיה אפשר באמת לעשות איתה את מה שצריך לעשות ולא קרקע פרטית שאחר כך אי אפשר לעשות בה את מה שאנחנו רוצים לעשות.

גאלב מג'אדלה: הסיכום בזמנו עם משרד החקלאות היה שהמינהל ומשרד החקלאות משלבים ידיים לאפשר קרקע חלופית להוציא את העדרים.

ג'מאל מדג'י: באופן כללי, זאת עובדה שהצאן והעדרים בתוך הישובים הוא מוכר, וכמובן הוא באחריותו של משרד החקלאות והתקבלה החלטת ממשלה באוקטובר 2001 שמבקשת להקים ועדה בין משרדית בהשתתפות כל המשרדים הרלוונטיים, הנוגעים בדבר, שיגישו המלצות לממשלה והממשלה אמורה היתה לאמץ, איך שהבנתי ואיך שגמרו את ההמלצות האלה, ולתקצב וגם להתקדם הלאה.

ג'מאל מדג'י: הוועדה סיימה את העבודה שלה בשנת 2004.

ג'מאל מדג'י: הוועדה כללה בתוכה את משרד החקלאות כמובן, את משרד האוצר, למרות שהוא לא כל כך השתתף בוועדה שלנו, אהוד יוסטמן שייצג את משרד הפנים, מינהל מקרקעי ישראל, גם איכות הסביבה וגם הלשכה הווטרינרית, כל הנוגעים בדבר.

ג'מאל מדג'י: אנחנו גם קבענו קריטריונים איך צריך לפעול כדי להוציא את ההחלטה הזה לפועל וכמובן עשינו סקירה כללית של כל הגידולים האלה.

ג'מאל מדג'י: כמעט בכל ישוב ערבי יש עדרים כאלה.

ג'מאל מדג'י: כמובן לא בכל מקום היא חריפה.

ג'מאל מדג'י: למשל, יש מקומות בעייתיים רציניים כמו למשל מעאוויה, כמו בזרזיר.

ג'מאל מדג'י: יש מקומות שהבעיה צריכה עכשיו פתרון ולמצוא שטח מתאים.

ג'מאל מדג'י: עיקר הבעיה היא שטח וכסף.

ג'מאל מדג'י: מדיניות משרד החקלאות היא לתמוך ולהוציא את העדרים מתוך הישובים.

ג'מאל מדג'י: אפילו שהאוצר קיצץ אותנו בלא מעט כסף, אנחנו לקחנו מהעוגה הכללית של משרד החקלאות וקבענו אותו לצורך הדבר הזה.

ג'מאל מדג'י: למרות שבעצם זה היה צריך להיות בגבולות האישור של התוכנית תוספת תקציבית, אבל לא חיכינו לזה וקבענו חלק מהתקציב שלנו במסגרת התקציב המקוצץ ואמרנו שאת זה אנחנו מייעדים לטובת העניין.

ג'מאל מדג'י: אני אומר לכם שגם בשנה שעברה ולפני שנתיים התקבלה עוד החלטה, יותר נדיבה, לישובי הבדווים בצפון.

ג'מאל מדג'י: עד היום, אפילו בקשה אחת לא הוגשה למשרד החקלאות.

ג'מאל מדג'י: אני לא רוצה להגיד את זה כהאשמה, אלא רק לציין את העובדה.

ג'מאל מדג'י: למרות שיש את ההמלצות של מתן 80 אחוז מענק בתכנון, 80 אחוז בתשתיות, 60 אחוז בהעתקת המבנים מחוץ לישובים.

ג'מאל מדג'י: עד היום הזה לא קיבלנו אפילו בקשה אחת.

ג'מאל מדג'י: ואני מבקש מאוד מכל מי שיש לו את הבעיה הזו, שירים את הכפפה ושיגיש את הבקשה הראשונה.

ג'מאל מדג'י: היתה החלטה לכל המגזר הערבי, ואני מדגיש שלנושא הבדווים במיוחד היתה עוד החלטה שחיזקה את הנושא הזה.

ג'מאל מדג'י: זה כללי.

ג'מאל מדג'י: כפר קנא גם נכנסת לקטיגוריה הזו ואתם מתבקשים.

ואסל טאהא: מה זה מקום מאושר?

ואסל טאהא: אדמה חקלאית זה מאושר?

גאלב מג'אדלה: קודם כל זה דיר, אפשר להקים באדמה חקלאית ולקבל משק חקלאי.

גאלב מג'אדלה: בוא לא ניכנס לזה עכשיו.

גאלב מג'אדלה: יש מדיניות, יש משרד, יש תקציב.

ג'מאל מדג'י: אני לא התייחסתי למקרים בודדים, אני מדבר על פרויקט שלם של הקצאת שטח מתאים וגם המינהל שותף וגם משרד הפנים שותף.

ג'מאל מדג'י: אני מתייחס למה שהמשרד עשה, ולכן ברגע שיוכר שטח ונתקדם הלאה יחד עם הישוב, עם הרשות.

ג'מאל מדג'י: המדיניות שלנו היא בעד הוצאת העדרים ואנחנו מחכים שמועצה אחת תרים את הכפפה ותתחיל עם הנושא הזה.

אברהים אבו ראס: אנשים בנו באדמה הפרטית שלהם, אני לא רוצה את המינהל.

אברהים אבו ראס: אני רוצה אדמה שלי פרטית, עשיתי בה עדר, באה הוועדה, הרסה לי אותו.

גאלב מג'אדלה: באדמה הפרטית שלך, אם אתה רוצה להקים דיר, יש מה שנקרא מבני משק חקלאי.

גאלב מג'אדלה: ישנה פרוצדורה פשוטה.

גאלב מג'אדלה: תגיש בקשה.

אברהים אבו ראס: לא נותנים.

אברהים אבו ראס: עשרים בקשות יש להם.

גאלב מג'אדלה: בוא ניתן לראש הוועדה, גנאדי, בבקשה.

גנאדי קיפניס: אדוני היושב ראש, אני רוצה להשלים מספר דברים שהממונה על המחוז שיתף את חברי הוועדה ובהמשך לביקורת המוצדקת של ראש הרשות, מר אבו אאד.

גנאדי קיפניס: הוועדות כיום עומדות במצב קטסטרופלי.

גנאדי קיפניס: אני משתמש במלה הנכונה.

גנאדי קיפניס: משרד הפנים לא יודע מאיפה באה היוזמה בתמיכה רחבה של משרד האוצר, שזה גם לא ברור לי בכלל, אני מביא לכם רק נתון אחד.

גנאדי קיפניס: כל הוועדות עובדות במשק סגור.

גנאדי קיפניס: כאשר אנחנו מתחילים שנת פעילות, אנחנו מתחילים מאפס.

גנאדי קיפניס: אף ועדה באף מקום במדינת ישראל לא מתוקצבת על ידי אף גורם.

גנאדי קיפניס: מזה נפתחה המלחמה שקיבלה ביטוי בקיצוצים רחבים בוועדות שאפשר להבין ויש מקום לקצץ בוועדות גירעוניות.

גאלב מג'אדלה: גנאדי, הדיון הזה לא מיועד להתמודד עם בעיות התקציב של הוועדות המקומיות.

גאלב מג'אדלה: המצב שלך הרבה יותר טוב ממצבו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מכירים את הנושא, אני אפילו במחשבה, בתיאום עם כמה חברי כנסת, ליזום הצעת חוק איך מתקצבים את הוועדה המחוזית.

גאלב מג'אדלה: לך יש אגרות ויש לך קנסות.

גאלב מג'אדלה: לוועדה המחוזית, כל קנס שהוא מקבל, או אגרה בשטח גלילי שלו, הולך לאוצר.

גאלב מג'אדלה: מצבך עדיין הרבה יותר טוב ממצב הוועדה המחוזית.

גאלב מג'אדלה: לא זה הדיון.

גאלב מג'אדלה: הדיון הוא איך אתה תורם לכך שנקטין עד מינימום את הבעיות ואיך אתה יוזם ברמה המקומית שלך.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, אומר לך כאן ראש מועצה, אני בדרך כלל לא נכנס למקרים ספציפיים, אבל אומר ראש מועצה, אני באדמה הפרטית שלי רוצה להקים משק חקלאי, להקים דיר בשטח הפרטי שלי.

גאלב מג'אדלה: יש מה שנקרא משק חקלאי.

גאלב מג'אדלה: עד תקופה מסוימת היו נותנים לכולם, אני מכיר את זה אישית.

גאלב מג'אדלה: עכשיו, בזמן האחרון, מצאו עוד דרך להצר את צעדיהם של חקלאים שרוצים להקים דיר חקלאי, ואמרו, משק חקלאי זה 30 דונם.

גאלב מג'אדלה: אתה מכיר ערבי, אזרח ערבי, שיש לו משק חקלאי בגודל 30 דונם?

גאלב מג'אדלה: זו תקנה חדשה ששמעתי שעכשיו תוקנה.

גאלב מג'אדלה: יש אזרח, פיאודליזם כזה, שיש לו 30 דונם?

גאלב מג'אדלה: לקיבוץ, מושב, יש לו 30.

גאלב מג'אדלה: אזרח ערבי חקלאי יש לו 30?

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, תבדוק את זה, אלכס.

אלכס שפול: אצלנו זה שלושה.

אלכס שפול: אני לא יודע באיזה מחוז אתם.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, מחוז חיפה, ועדת הבנייה עירון היו אצלי לפני שבוע, אמרו: תקנה – 30 דונם.

גאלב מג'אדלה: למי יכול להיות 30 דונם?

גאלב מג'אדלה: אני מתייחס למשק חקלאי.

גאלב מג'אדלה: הוא הולך ומבקש היתר בנייה נדמה לי עד 40 מטר, להקים משק חקלאי.

גאלב מג'אדלה: עכשיו הכניסו תקנה 30 דונם.

גאלב מג'אדלה: אתה אומר אצלכם, אלכס, זה שלושה דונם?

גאלב מג'אדלה: אני שמח מאוד, זה באמת הוגן.

גאלב מג'אדלה: גנאדי, אמנם זה נקודתי, אבל זה סימפטום, זה מודל מייצג, זה דגם.

גאלב מג'אדלה: למה אדם במשק חקלאי שלו, בקרקע שלו, כשיש לו רפת, יש לו עדרים, לא יכול לקבל אצלכם היתר?

גנאדי קיפניס: דבריו של ראש הרשות שמותח ביקורת על הוועדה, על חוסר יכולתה להתמודד עם כל הבעיות האלה מתקשרים באופן ישיר לדבריי.

גנאדי קיפניס: הוטל עליי קיצוץ של 30 אחוז כוח אדם, בשביל הוועדה שלי שהיא הוועדה הכי חזקה והכי גדולה במחוז הצפון.

גנאדי קיפניס: אני מכריז כאן: זה גזר דין מוות.

גאלב מג'אדלה: אם הוא יעשה את התכנון, האדם הזה ששילם 40 אלף שקל, כדי לשכור את אדיב דאוד שהוא לא במחיר סביר, לעשות לו תכנון למשק חקלאי שלו.

גאלב מג'אדלה: אז תציע לאזרח הזה, תגיד לו, תשמע, אדוני, תביא את ראש המועצה, ראש המועצה מבין עניין, תראה, אדוני, לנו אין תקציב, אנחנו לא יכולים לתכנן, קח מתכנן, תתכנן, בוא נחסוך לך קנסות, לך תעשה תכנון תואם את מדיניות הוועדה בתור מהנדס הוועדה, יוסף, ותביא לנו תכנון על חשבונך כדי לחסוך לך קנסות, ארבע-חמש פעמים בתדירות של שנתיים-שלוש, שזה יעלה פי חמש מהתכנון שלך.

גאלב מג'אדלה: תנו פתרונות מקוריים, שורשיים, קונסטרוקטיביים לאנשים.

גאלב מג'אדלה: גם כשזה עולה לו כסף, הוא שמח והוא מודה לך גם.

גאלב מג'אדלה: כי זה עולה לו רבע מהכסף שהוא מוציא לבתי משפט.

צבי חקלאי: אני מבקש להבהיר דבר אחד בקשר לשאלה הספציפית הזאת.

צבי חקלאי: שני משפטים: התכנון בשטחים החקלאיים נעשה על ידי תפיסה תכנונית מסוימת.

צבי חקלאי: לא יכול שכל אחד יבוא יגיד בדיוק איפה הוא רוצה את הרפת שלו, את הדיר שלו ויעשה אותו, גם אם השטח הוא פרטי.

צבי חקלאי: צריכה להיות תפיסה תכנונית, כאשר מקצים שטחים----

גאלב מג'אדלה: אבל זה בקרקע שלו.

גאלב מג'אדלה: אתה לא נותן לו כמינהל.

גאלב מג'אדלה: שמעתם את הבעיה, תנו לאנשים להרגיש שאתם מתמודדים עם הבעיות שלהם, אתם יושבים שם בוועדה המקומית כדי לעזור להם, לסייע להם.

גאלב מג'אדלה: כמה שאתם יכולים, במסגרת החוק והיכולת שלכם.

גנאדי קיפניס: אבל זאת בדיוק הנקודה שאנחנו כבר לא יכולים.

גנאדי קיפניס: אני יכול לפרוש לכם מספר דוגמאות כמה שאתם רוצים.

גנאדי קיפניס: אנחנו כבר לא יכולים.

משהו כזה: תראה, יושב כאן אהוד יוסטמן, דמות ידועה.

משהו כזה: לא בציבור, במינהל התכנון.

משהו כזה: אומר לך, קיבלנו תקציבים.

משהו כזה: גם בישיבה הקודמת הוא אמר, קיבלנו תקציבים.

משהו כזה: אני אגלה לכם חצי סוד: אני אמרתי לשר הפנים, אם אתה לא יכול להעמיד תקציב גדול לרשות התכנון----

אלכס שפול: הם קיבלו תקציבים אבל זה לא מגיע למחוז בכלל.

אלכס שפול: אז אני פעם ראשונה שומע, אנחנו בכוח עבודה של 70 אחוז.

גנאדי קיפניס: יש לי תקציב, אין לי כוח אדם.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ואסל טאהא, בבקשה.

ואסל טאהא: אני מצטער שלא שמעתי את כל הדוברים, כולל הממונה, אבל רציתי לציין שכמי שקרוב לעבודה המוניציפאלית במחוז הצפון, בענייני תוכניות המיתאר חשתי, הרגשתי וקראתי ושמעתי שיש הפניות ברורות לממונה, לזרז כמה שאפשר.

ואסל טאהא: זה צעד מבורך.

ואסל טאהא: אני רוצה להגיד כמה נקודות.

ואסל טאהא: אחד, מה שאני מקווה מהאחראים על התכנון לשנות את הקונספציה.

ואסל טאהא: הקונספציה התכנונית כלפי המגזר הערבי צריכה להשתנות.

ואסל טאהא: כל עוד אנחנו עובדים במתכונת הישנה של התכנון, אז כאילו שמתייחסים לכל ישוב ערבי, לכל כפר ערבי, לכל עיר ערבית, כמכשול בפני התכנון הארצי האזורי, ואם תרצה, המקומי גם.

ואסל טאהא: לכן, יש מקום כאן, כבוד הממונה, לשנות את הקונספציה.

ואסל טאהא: ויש לכם את הכלים ואני חושב שיש לכם את השר היום שמוכן גם לשינוי הזה.

ואסל טאהא: אנחנו כוועדת פנים נעזור כמה שנוכל.

ואסל טאהא: אנחנו גם יודעים את הכוח שלנו טוב מאוד.

ואסל טאהא: מי שיודע את הכוח שלו, יכול להשפיע.

ואסל טאהא: אני חושב שהתכנון צריך לענות על הצרכים.

ואסל טאהא: כשמתכננים כפר ערבי, אז מושכים את התכנון שנים על גבי שנים.

ואסל טאהא: אתה יודע את זה.

ואסל טאהא: עם השנים האלה מתווספות עוד בעיות ועוד בעיות ועוד בעיות ואנשים נאלצים לבנות ולחרוג ולעבור על החוק ולהיות עבריינים ולשלם קנסות וכפל קנס.

ואסל טאהא: כל זה, אני חושב שתלוי בשינוי הקונספציה.

ואסל טאהא: כשהאחראים במחוז, בוועדה המקומית, גם ברשות, יישבו ויתאמו ביחד וישנו ויעלו את הנושא בצורה מאוד הוגנת, אני חושב שרוב הבעיות שמדברים עליהם יפלו העסק ילך קדימה.

ואסל טאהא: לכן יש צורך בדיון הזה ואני חושב שאתה, כממונה, אתה היום יודע וקרוב לעניין יותר מכולם, שכל תזוזה בכיוון התוכניות המיתאר, אישורן, תוכניות האב, זה ייתן מענה לצרכים של התושבים וזה יפחית את רוב הבעיות העומדות בדרך.

בכפר קנא: לכן, אני חושב, צריך לשנות את הקונספציה.

בכפר קנא: בלי זה זה לא יעבוד.

בכפר קנא: לחצנו, עבדנו, טרחנו, אישרנו תוכנית אב, תוכנית מיתאר, אזורי תעשייה.

בכפר קנא: רק בעיה אחת נותרה עומדת, גנאדי, ואני מעלה אותה כדוגמה לשאר הדברים באזור.

בכפר קנא: היתה מחלוקת בינינו; מה זה חקלאות אינטנסיבית.

בכפר קנא: יש לנו אזור שהוא חקלאות אינטנסיבית.

בכפר קנא: כשאנשים מגישים בקשה לעדר, לרפת, לגידול צאן, יש לנו את הנוף, אנחנו רוצים לשמור על הנוף, אז מה זה חקלאות אינטנסיבית?

בכפר קנא: בוא נגדיר את זה.

בכפר קנא: להגדיר חקלאות אינטנסיבית, אם זה לא רפת, אם זה לא חממה.

בכפר קנא: מה זה?

ג'מאל מג'די: למה צריך להגדיר את זה?

ג'מאל מג'די: זה אצלנו כמובן, אצלנו מגדירים.

ואסל טאהא: אני מדבר לוועדה וגם למחוז.

ואסל טאהא: זאת נקודה.

ואסל טאהא: נקודה שלישית.

ואסל טאהא: דיבר החבר על טורעאן, על שיווק מגרשים.

ואסל טאהא: אני יודע ששיווקתם מגרשים בטורעאן, אבל השאלה שנשאלת, האם זה מספיק?

ואסל טאהא: האם זה עונה על הדרישות של טורעאן?

ואסל טאהא: כמי שקרוב לטורעאן ואני יודע את הריבוי הטבעי שם, זה לא עונה על חמישה אחוז מהדרישה.

עניין התכנון: לגבי טמרה.

עניין התכנון: אתם יודעים ב-48' מה קרה?

עניין התכנון: אנשים הוצאו מכפריהם ונכנסו לטמרה.

עניין התכנון: בנו צריפים על אדמת המינהל.

עניין התכנון: אף אחד לא שאל אותם.

עניין התכנון: הצריפים לאט לאט הפכו להיות בתים, עם מטבח, חדר עם מטבח.

עניין התכנון: שינו את זה, היום יש 200-150 בתים, אני לא זוכר בדיוק, בטמרה, שיש להם צווי הריסה.

עניין התכנון: אדמותיהם מרוחקות מהם מאתיים מטר והם לא יכולים להיכנס אליהם, מחד ומאידך יש להם צו הריסה לבית שבנו על אדמת המינהל.

עניין התכנון: את הסוגיה הזו, אני חושב שכדאי למחוז להתעסק בה ולפתור אותה.

עניין התכנון: בעיה רצינית מאוד.

עניין התכנון: ל-150 בתים יש צווי הריסה וצווי סגירה.

עניין התכנון: אסור להם להיכנס לבתיהם.

עניין התכנון: הם מחוברים לחשמל, חברת החשמל חיברה אותם, יש כבישים והיום נזכרו שהם נבנו בלי היתר, אבל לא זכרו מי יושב בהם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת טאהא.

גאלב מג'אדלה: טסטה ממשרד השיכון בכמה התייחסויות.

ואסל טאהא: אני דיברתי עכשיו במליאה על המקבץ של האיחוד.

ואסל טאהא: אני תמכתי בזה שיוציאו את מאג'ד אל כרום מהאיחוד של המקבץ, על מנת להקל מהלחץ שמופעל עליו.

ואסל טאהא: כביש 85 חוצה את מאג'ד אל כרום, יש גוש שלם, בתים שלמים מהצד הדרומי.

ואסל טאהא: עד עכשיו משרד הפנים מסרב להכניס את זה לתוכנית המיתאר.

ואסל טאהא: אני חושב שכדאי מאוד לפעול.

גאלב מג'אדלה: דיברנו על זה.

סימונה טסטה: משרד השיכון משקיע בשלושה פרויקטים עיקריים במחוז הגליל וזה במוסדות ציבור בהשתתפות בהקמת מוסדות ציבור, בבנייה חדשה לשכונות חדשות ובפיתוח בישובים בשכונות ותיקות בישובים קיימים.

סימונה טסטה: התקציב של משרד השיכון בשנת 2005 זה 80 מיליון שקל.

סימונה טסטה: לגבי בנייה חדשה, הישובים שבתהליכים, רחל תיתן פרטים.

רחל אברמוביץ: אנחנו מתעסקים עם תוכניות מפורטות לביצוע ולא בתוכניות מיתאר.

רחל אברמוביץ: רובן קיבלנו אותן בירושה מהמינהל.

רחל אברמוביץ: את חלקם אנחנו כבר הצלחנו ליישם על ידי זה שהפעלנו את הפיתוח בשני ישובים בנ'חף ובכפר מנדא.

רחל אברמוביץ: בנ'חף אנחנו ביצענו ממש כביש לשכונה, כביש ראשי שלאורכו ישווקו מגרשים בקרוב, ולמנדא, ממש לפני שבועיים נחתם החוזה עם הקבלן בשווי של כחמישה וחצי מיליון שקל, לפתיחת השכונה החדשה של 600 יחידות דיור.

רחל אברמוביץ: בשאר הישובים אנחנו נמצאים בשלבים של המשך תיקון של התוכניות המפורטות ואני חייבת לציין פה שיש לנו קצת קשיים באותם הישובים שהקרקע היא מעורבת, מדינה ופרטית.

רחל אברמוביץ: יש התנגדויות של תושבים על קרקע פרטית, זה מעכב את התוכניות.

רחל אברמוביץ: לדוגמה, במנדא, אחרי שיש לנו כבר קבלן לפיתוח הכבישים, לפני שבועיים הוגשה התנגדות של מישהו שסבא שלו גידל שם איזה שהוא משהו בשנת ארבעים ומשהו.

גאלב מג'אדלה: כמה בתים בניתם עד עכשיו במחוז הצפוני?

רחל אברמוביץ: בתים עוד לא בנינו, לפי תוכניות שלנו.

רחל אברמוביץ: בנייה עצמית זה שיווק משותף.

רחל אברמוביץ: אני דיברתי כרגע על ישובים ערביים.

רחל אברמוביץ: יש לנו ישובים ערביים וישובים בדוויים, כאשר בישובים הערביים אנחנו מתכננים לפי צפיפויות קצת יותר גבוהות.

רחל אברמוביץ: לפחות שלוש יחידות ל-600 מטר מרובע, ורק על ידי זה אפשר לקבל סובסידיה.

רחל אברמוביץ: לפי החלטת הממשלה ניתן לקבל סובסידיה של חמישים אחוז בצפיפות מעל 4 פסיק 6 יחידות דיור.

רחל אברמוביץ: ואנחנו מחויבים, על מנת שהישובים יוכלו לקבל את הסובסידיה, התושבים יוכלו לבנות, אנחנו חייבים לצופף את הבנייה.

רחל אברמוביץ: בישובים הבדווים אנחנו בונים בנייה עצמית רגילה, שזה שתי יחידות לדונם בדרך כלל.

רחל אברמוביץ: שש יחידות ל-650 מטר, עם אופציה לתוספת קומה.

רחל אברמוביץ: שמה אנחנו הצלחנו לשווק.

רחל אברמוביץ: אני חושבת שביחד עם המינהל אנחנו הצלחנו לשווק במספר ישובים לא מועט, בישובים הבדוויים שיווקנו.

גאלב מג'אדלה: בוא נמקד את זה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נקשה עליכם בדיונים המחוזיים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו שואלים בסופו של יום כמה בניתי, זו התשובה הכי חשובה.

רחל אברמוביץ: לא בנינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ברמת המחוז לא נקשה עלייך, אבל את שמעת עכשיו דיון מאוד מהותי.

גאלב מג'אדלה: יש לך בנצרת אפשרות לבנות, יש לך בישובים נוספים.

גאלב מג'אדלה: מה שאני מציע לך להעביר לעוזי שמיר שאנחנו רוצים, כמו שהוא עובד קשה הרבה שנים, במסירות ובנאמנות ואני מכיר אותו מילדות אישית, אז שיתאמץ עוד קצת ויביא לנו תוכנית מה הוא מתכוון לעשות עד סוף 2005 ואולי הוא יהיה לחלוץ לאחרים במשרד השיכון, במחוזות, גם מה הוא מתכנן ל-2006.

גאלב מג'אדלה: ואני מציע שתעבירי את זה גם ללשכת השר, לטסטה, כי אנחנו רוצים לראות את זה בסיכומים, בהמלצות.

גאלב מג'אדלה: אבל אני מציע לכם, דברים ישימים, לא דברים על הנייר.

גאלב מג'אדלה: בנייה רוויה, אני אמרתי גם קודם, טסטה שמעה את דעתי, יש לכם הפתעה נעימה בעניין הזה, לא כמו שאתם חושבים.

גאלב מג'אדלה: הצרכים היום הם כאלה שיש דרישה לבנייה רוויה.

גאלב מג'אדלה: בחוכמה, בשכל, בתכנון מתאים לצרכים של הקהילה.

גאלב מג'אדלה: שתי כניסות, שלוש קומות.

דני גרא: במחוז הצפון יש עשר ערים יהודיות, עיר ערבית אחת מבחינה סוציו אקונומית.

דני גרא: הרבה ערים סטטוטוריות יכולות להיות גם עוד חמישים, זה לא משנה.

דני גרא: עיר ערבית אחת – נצרת.

דני גרא: השאלה היא, וזו אחת השאלות שאני חושב שאולי כדאי שהמחוז יעמיד לעצמו כיעד, כי אחד הדברים שעולים כאן מתוך הדברים שנאמרו כאן; מחסור בקרקעות, בנייה לא רוויה, תכנון לצורכי גידול בלבד, אבל מצד שני לא מוכרים קרקעות כי הבעיה היא שהאוכלוסייה איננה אורבנית.

דני גרא: אני מתנגד לגמרי להגדרה שלך, אדוני מהמינהל, שאתה אומר, בואו נצרף מקבצים בדווים לאוכלוסייה אורבנית.

דני גרא: אין אוכלוסייה אורבנית.

דני גרא: מה, נח'ף אורבנית?

דני גרא: מאג'ד אל כרום אורבנית?

דני גרא: לא.

דני גרא: והשאלה היא כזו: האם אנחנו רוצים להגדיל אוכלוסייה שאיננה גרה בישובי שינה, אלא גרה בישובים עירוניים עם מאפיינים סוציו אקונומיים עירוניים ואז התמונה משתנה.

דני גרא: מה שנראה כאן, מה שמתבקש על ידי המתכננים, הוא דבר שיש בו סתירה.

דני גרא: מצד אחד, שהאוכלוסייה תתנהג כאוכלוסייה עירונית, תמכור קרקעות, תנייד קרקעות, אבל מצד שני, לא ניתנים לה כלי התכנון ליצור את עצמה כאוכלוסייה כזאת.

דני גרא: אז מה קורה?

דני גרא: היא לא מוכרת קרקעות כי אוכלוסייה חקלאית בשום מקום בעולם לא מוכרת קרקעות.

דני גרא: באוכלוסייה אורבנית מוכרים קרקעות.

דני גרא: קרקע היא מוצר, מוכרים אותו, אין לו שום רגש.

דני גרא: אני מציע, למשל, אני לא יודע אם סחנין או טמרה, ויש לך כמה ערים כאלה, ערים סטטוטוריות.

דני גרא: אתם צריכים להחליט האם טמרה תהיה עיר או לא.

דני גרא: ומה תהיה העיר הסמוכה לטמרה, שבה תושבי טמרה יעבדו.

דני גרא: איזה ישוב הוא טמרה?

דני גרא: האם הוא ישוב עירוני, לא עירוני, קהילתי, האם זו שכונת מגורים?

אלכס שפיל: סמי-עירוני.

אלכס שפיל: זה בדיוק שיש לך אוכלוסייה מעורבת שהיא בדרך להיות עירונית, אבל עדיין חלק ממנה נמצא בחקלאות , זה העובדה.

דני גרא: אדוני היקר, האוכלוסייה היא עירונית.

דני גרא: אין לי מושג איך משרטטים קו ישר לאורך יותר מאשר שני סנטימטר.

דני גרא: יש לי מעט מושג בהגדרות סוציולוגיות וכלכליות.

דני גרא: זה מקצועי.

דני גרא: אני מבקש לומר שהאוכלוסייה תהיה עירונית, היא תגור בישוב עירוני.

דני גרא: אתה צריך להחליט, אתה כמתכנן, איזה ישובים יהיו עירוניים, אלו ישובים יהיו שכונתיים, ואלו יהיו קהילתיים ואחרים.

דני גרא: אותו דבר קרה גם במחוז חיפה שהוצגו לנו ישובים ואתם לא עשיתם את זה במחוז הצפון.

דני גרא: הוצגו לנו ישובים ואמרו לנו: היום יש ארבעים וחמישה אלף, בשנת אלפיים ועשרים יהיו שמונים אלף ונצטרך כך וכך יחידות דיור.

דני גרא: עיר איננה יחידות דיור.

דני גרא: עיר היא מקום שחיים בו, עובדים בו, נושמים בו.

דני גרא: זה לא רק יחידות דיור.

דני גרא: אני חושב שהניסיון להגדיר עיר כיחידות דיור מחטיאה את המטרה שבסופו של דבר אתם רוצים להגיע אליה.

דני גרא: כי אם תשאירו אותה רק כיחידות דיור, תגיעו למצב שאין שום נדל"ן, האוכלוסייה לא תהיה עירונית.

הרצל גדז': הדברים שנאמרו פה, אני רשמתי הכול, אני לא אעבור מפאת קוצר הזמן פה, רק דוגמה אחת שאני חושב שחשוב שבפורום הזה גם נראה התייחסות קצת אחרת.

הרצל גדז': סוגיית בית סכאלי, כולם מכירים את סוגיית בית סכאלי.

הרצל גדז': אין אחד שלא, אני היחידי שמכיר אותה מזה מספר חודשים, זמן קצר.

הרצל גדז': בית סכאלי זה ליד שפרעם, עדי.

הרצל גדז': באנו למקום וראינו ואמרנו, מה עושים?

הרצל גדז': אז התקבלה החלטה על ידי, מתכנן המחוז וזה, שאנחנו משאירים את אום סכאלי כמו שהיא, ועוזבים אותה כשכונה ליד עדי, בונים אותה, מתכננים אותה.

הרצל גדז': עשינו תכנון והכול.

הרצל גדז': והלכנו לקראת כל הצרכים האפשריים, כולל במרכז המקום מקום לחאפלות וגן שעשועים, זה רק שמונה משפחות והכול הכול הכול בסדר.

הרצל גדז': אני כממונה הייתי שם פעמיים.

הרצל גדז': בלי החתימה שלהם, שום דבר לא קורה.

הרצל גדז': אז יש שם שכונה מתוכננת, יש שמה מגרשים פי שתיים וחצי מאשר מספר הדירות שיש.

הרצל גדז': אני אומר שכשרוצים גם לעשות דברים, צריך שגם האחרים יפעילו את ההיגיון הבריא ויירתמו לדבר הזה.

הרצל גדז': זו דוגמה של שכונה.

הרצל גדז': מה האלטרנטיבה?

הרצל גדז': שצווי הריסה שיש עליהם משנת 99' להוציא אותם לפועל תוך חודש.

הרצל גדז': כי ראש עיריית שפרעם לא צריך לשכנע אותם וסגן ראש העיר לא משכנע אותם והממונה על המחוז בא אליהם ביום שישי בתשע בבוקר, כמו זונה פרטית והוא לא משכנע אותם.

הרצל גדז': אולי אתה משכנע אותם לא לחתום, אולי ארגונים אחרים, ואז הם לא חותמים ואז מה קורה?

הרצל גדז': ואז הם שמו לפני שבועיים צריף-קרוון ואני אהרוס אותו.

הרצל גדז': יש לי רישיון מפעיל, אני אהרוס אותו בידיים כדי להגיד להם שאי אפשר עד כדי כך לצפצף על החוק.

הרצל גדז': יש להם תוכנית למופת.

הרצל גדז': מה זה אומר?

הרצל גדז': שאתה עושה את העבודה ואתה בא לקראת ואתה מוכיח ואני מוכן שכל הוועדה, אני מבקש שבסיור שנעשה נבוא לאום סכאלי.

הרצל גדז': אנחנו נראה תוכניות ותראה.

הרצל גדז': ואתה כאחד שמבין תוכניות ואני מכיר אותך טוב, תגיד שזו אחת התוכניות היפות ביותר שנותנת מענה לצרכי האוכלוסייה במרקם חיים הכי טוב שיכול להיות.

הרצל גדז': ולא סיפורים, בתים בפזורות, לחבר וכל אלו שמטפטפים בשביל שלא יהיה.

הרצל גדז': ויש עובדה וזה לא חוקי.

ואסל טאהא: מה הטענה שלהם?

דני גרא: סתם, שהם לא חותמים, בשביל מה לחתום?

עלי חוג'יראת: הוא הפעיל ראשי רשויות בשביל לשכנע אותם.

דני גרא: נכון.

דני גרא: אז מה אני רוצה לומר?

דני גרא: גם כשעושים כבר תכנון, ואנחנו לא מושלמים בהכול, יש הרבה הערות ואני אומר שיש הרבה עבודה ויש לנו עבודה פה לעוד שנים רבות והם לא יסתיימו ב-2005 ואני חושב שכל משרדי הממשלה שנמצאים פה, עושים מאמץ.

דני גרא: יש נוהל הפקת לקחים, נתקן את עצמנו, נקדם ונעזור.

דני גרא: מה שאתה העלית, אתה העלית את זה גם לי והבטחתי לך טיפול ויהיה טיפול גם בדברים שאתה העלית וכל אחד ואחד מהאנשים שיש פה.

דני גרא: לגבי טמרה, אני אישית מטפל בפארק השעשועים שבאום טורט, למה אתה לא מציין גם את זה?

דני גרא: אום טורט, פארק שעשועים בלתי חוקי שנבנה.

דני גרא: חברים, לכן מה שאני אומר זה שאנחנו עושים מאמצים לצמצם בין הקטע הבלתי ליגלי, בלתי חוקי, בלתי מורשה שנבנה כתוצאה מאילוצים, לא רוצה לפרט מעבר לכך, ולצמצם למרקמי תכנון שייתנו את המענה הסביבתי, המרחבי וההסתכלות צריכה להיות מרחבית.

דני גרא: לכן גם לראש עיריית אל סגור אמרתי, אתה לא תקים אזור תעשייה בתוך העיר החדשה, אתה תהיה חלק מבר לב.

דני גרא: אין דבר כזה, מספיק.

דני גרא: אתה תהיה חלק מבר לב, אתה תהיה חלק מאזור התעשייה הסביבתי וכמו שטורעאן נמצא פה וחיברנו אותו לאזור תעשייה באזור לב הגליל.

דני גרא: חיברנו אותו לאזור תעשייה של אזור אחר שנמצא בכלל מזרחית לצומת גולני.

דני גרא: זו תפיסה מרחבית, אבל יש לנו הרבה בעיות ויש הרבה נושאים, כמו שאמרתי בהתחלה.

דני גרא: אני מזמין את הוועדה לביקור במחוז הצפון.

דני גרא: אני חושב שמראה עיניים קצת יותר חשוב מהרבה דברים שאי אפשר לראות.

דני גרא: אנחנו נראה לכם את הפזורות, נראה את הבעיות וגם לגבי הפזורות יש פתרונות.

דני גרא: זה לא פזורה שצריך להעביר אותה לקרקע.

דני גרא: צריך להעביר אותה למבנה מוכן, נקודה.

דני גרא: אי אפשר להעביר פזורה ממבנה כזה או אחר, לאיזה קרקע שאין בה שום דבר.

דני גרא: צריך להעביר אותה למבנה מסודר שהמדינה תבנה.

דני גרא: אלה בעיות שצריך לפתור אותן, לכן אני חושב שבסיור שנעשה נראה את הדברים ודיונים מן הסוג הזה, בהמשך, עוד שלושה-ארבעה חודשים, שנבוא ונציג מה עשינו, מה התקדמנו, עם המורכבות שיש, וזו התמיכה שתוכל לעזור לנו במסגרת הוועדה הזו לטובת תושבי מרחב הצפון, בלי הבדל כזה או אחר, כדי שיוכלו ליהנות ממרקם חיים יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה להרצל.

אליף סבאג: אנחנו כאן באגודה זכויות האזרח, ואני גם בשם המרכז הערבי, אנחנו מוכנים להיות שותפים מלאים בכל תכנון בכל שכונה בפזורות האלה, ואתה תראה שאנחנו נעזור.

אליף סבאג: אני יודע מה אתה עושה ואני מקווה שזה מה שיהיה.

גאלב מג'אדלה: חברים, אנחנו נעשה את הסיכומים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עשינו סיכומים נקודתיים לנושאים נקודתיים, כפי ששמתם לב, מהתחלת הישיבה, אבל לא לסיכומים ברמת מחוז כלליים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נעשה את הסיכום הזה, אני והרצל בפגישה או בהחלפת ניירות.

גאלב מג'אדלה: נעשה את הסיכומים.

גאלב מג'אדלה: אני מניח שהרצל ישתף את משרדי הממשלה הנוגעים בדבר בסיכומים.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שבדיון המסכם, משרדי הממשלה יתכוננו ויביאו לנו המלצות שיחד נקים ועדת מעקב משותפת לארבעת המחוזות עם משרד הפנים, עם שאר משרדי הממשלה, כדי שאנחנו נמשיך לעקוב אחרי הדברים ונראה איפה אנחנו יכולים לסייע, איפה יש קשיים, איפה יש בעיות, איפה יש דברים שאנחנו יכולים לקדם ולהשיג את המטרה שכולנו רוצים בה – טובת האזרח.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם.