, כנסת 16, פרוטוקול מספר 149, 2004-08-11 17:45

קולט אביטל: אדוני ראש הממשלה, קודם כל, בשם כל חברי הוועדה ובשמי אני רוצה להודות לך על ההיענות לבקשתנו להיפגש איתך.

קולט אביטל: אנחנו שמחים לשמוע מפיך שהנושא שבו אנחנו עוסקים הוא בסדר עדיפות עליון.

קולט אביטל: לצערנו, אנחנו היום בחודש אוגוסט ואנחנו רואים שהשנה עלו לארץ רק 8,000 עולים בסך הכל.

קולט אביטל: שלא למצלמות אנחנו מבקשים להעלות בפניך את הבעיות כפי שאנחנו רואים אותן במלוא חומרתן.

קולט אביטל: הסיבה לכך שהגענו עד הלום ועד אליך היא הניסיון המשותף של כולנו לפרוס את הבעיות האלה בפניך ולראות כיצד ניתן להתגבר עליהן.

קולט אביטל: אני רוצה אולי בתור הקדמה להגיד שאנחנו מייצגים פה קשת רחבה של מפלגות ובנושא הזה אין שום הבדלי השקפות בינינו.

קולט אביטל: אני חושבת שדווקא בוועדה הזאת יש קונצנזוס מאוד רחב.

קולט אביטל: אבל כיוון שהמצוקה היא מצוקה אמיתית, אנחנו רוצים להתרכז בבעיות שנראות לנו הכי חשובות והכי דחופות, ולנסות לראות ביחד איתך איך ניתן לפתור אותן.

קולט אביטל: ברשותך, אני רוצה להביא בפניך את סדר היום שלנו, כפי שאנחנו רואים אותו.

קולט אביטל: היינו רוצים לדבר איתך, בראש וראשונה, על מצוקת הדיור של העולים.

קולט אביטל: יש מצוקת דיור כללית, אבל אנחנו מתרכזים רק בנושא העולים.

קולט אביטל: אולי – ואני מקווה שנגיע לכך – נדבר קצת גם על בעיית הילדים חסרי המעמד מבין העולים.

קולט אביטל: רצינו להעלות בפניך את נושא יחס המשטרה כלפי העולים באשקלון.

קולט אביטל: אבל מכיוון שאתה בעצמך העלית נושא זה, יכול להיות שהדבר הוא לא כל-כך חיוני.

קולט אביטל: אבל אולי תהיה התייחסות לכך.

קולט אביטל: כמובן, נרצה לדבר גם על נושא המדענים העולים.

קולט אביטל: אנסה בקצרה לדבר על נושא מצוקת הדיור, כי נראה לנו שכרגע זוהי הבעיה הקריטית ביותר.

קולט אביטל: בזמנו פנינו אליך בתקופת ביניים, כשאתה עוד כיהנת כשר השיכון, אחרי התפטרותו של השר אפי איתם ולפני ששרת הקליטה קיבלה את התיק לידיה.

קולט אביטל: למען הגילוי הנאות אני רוצה להגיד שהיתה לנו לפחות ישיבה אחת משותפת, שבה ליבנו את הבעיות האלה.

קולט אביטל: נראה לי שבסך הכל גם לגבי הגדרת הבעיות וגם לגבי פתרונות אפשריים יש בינינו הסכמה.

קולט אביטל: אבל אני חוששת.

קולט אביטל: ואומר שוב, שמכיוון שאין כאן מצלמות אני יכולה להתבטא בחופשיות.

קולט אביטל: הנושא שעליו אנחנו מדברים לא מצא את ביטויו בוודאי לא בתקציב משרד השיכון.

קולט אביטל: אם ניקח לדוגמא קהילה מאוד פרובלמטית, והיא קהילת האתיופים, נדמה לי – אם המידע שהגיע אליי הוא נכון – שנושא המשכנתאות לאתיופים איננו כלול בתקציב משרד השיכון.

קולט אביטל: זאת בתור דוגמא.

קולט אביטל: עכשיו, תרשה לי להעלות את הנושאים אחד לאחד ואחר-כך אבקש מכמה מחבריי להרחיב.

קולט אביטל: אתחיל קודם כל בנושא הבנייה הציבורית.

קולט אביטל: למעשה, מאז 1977 יש מעט מאוד בנייה ציבורית.

קולט אביטל: היו שתי תקופות שבהן שני שרים טיפלו בנושא זה בצורה קצת יותר נמרצת – השר שרנסקי שנמצא כאן ונדמה לי שגם בנימין בן-אליעזר טיפל בכך.

קולט אביטל: אבל בסך הכל יש היום מאגר של 90,000 דירות בבנייה הציבורית ויש תור של 56,000 עולים שמאז 1992 עומדים בתור.

קולט אביטל: זה אומר שחלק מהאנשים עומדים בתור לדיור הציבורי כבר 10 שנים.

קולט אביטל: מדובר באנשים שאין להם יכולת לרכוש דירות ושהדיור הציבורי הוא הפתרון מבחינתם.

קולט אביטל: לבנייה הציבורית הייתי רוצה להוסיף גם את הסיפור של דירות נ"ר, של דירות לנכים.

קולט אביטל: לפני שנתיים התקציב היה 27 מיליון שקל והוא ירד ל-17 מיליון שקל.

קולט אביטל: כמובן, זה לא מכסה אפילו את המצוקות הכי חריפות שיש בקרב ציבור העולים הנכים.

קולט אביטל: בעיה שנייה שאני מבקשת להעלות היא ביטול המשכנתאות לכל העולים, ולא רק לאתיופים.

קולט אביטל: זה נושא שאני חושבת שהוא כאוב על כולנו ומאז הקיצוץ הזה בתקציב אנחנו כולנו כוועדה נאבקים כדי לנסות להחזיר את הנושא הזה.

קולט אביטל: כנושא נלווה למצוקה, בגלל היעדר המענק במרכיב של המשכנתא, חלק גדול מהאנשים לא יכולים לקבל את ההלוואה מכיוון שהם לא מסוגלים לעמוד בתשלומים.

קולט אביטל: אעבור לנושא נוסף, אדוני ראש הממשלה, שאותו אני מבקשת להבליט אותו בכמה שיותר הבלטה שאני יכולה.

קולט אביטל: ציבור רחב מאוד מבין העולים שהגיע לארץ וקיבל משכנתא, בתור הצעת פתרון לכך שהדבר הטוב ביותר הוא לקנות דירה, איננו יכול לעמוד יותר בתשלום המשכנתאות.

קולט אביטל: לפי הידוע לי, על-פני הנתונים של הבנקים יש היום 89,000 איש שאינם מחזירים או אינם יכולים להחזיר משכנתאות.

קולט אביטל: אין לי סטטיסטיקה מדוייקת לגבי העולים בהקשר זה.

קולט אביטל: אבל אני מאמינה שהרוב הגדול מבין האנשים האלה הם עולים.

קולט אביטל: מדובר באנשים שפוטרו מעבודתם, או שקיצבת הזיקנה קוצצה להם והם לא יכולים לשלם את המשכנתא.

קולט אביטל: חלקם כבר נזרקו לרחוב.

קולט אביטל: אם אנחנו רוצים לעודד עלייה נראה לי, על דעת כולנו כאן, ואני אומרת זאת בצורה הכי עדינה שאני יכולה, שאם לא נפתור את הבעיות של אנשים שאמורים להיזרק לרחוב, אין לנו הרבה סיכוי להביא עולים נוספים.

קולט אביטל: כמה מאיתנו סיירנו, על-פי הזמנת הסוכנות היהודית ברוסיה.

קולט אביטל: היינו במוסקבה, היינו בסנט פטרסבורג.

קולט אביטל: לצערי הרב, כולנו כאבנו.

קולט אביטל: שאלנו את כל הציבורים שפגשנו ושהגיעו למפגשים כתוצאה מהזמנת הסוכנות או גופים אחרים: האם אתם רוצים לעלות?

קולט אביטל: מי כאן מוכן לעלות?

קולט אביטל: – לא היתה שום היענות.

קולט אביטל: שאלנו: מדוע?

קולט אביטל: התשובה היתה: מכיוון שאנחנו יודעים מה קורה בארץ ועד שלא תוכלו להציע לנו תנאי מגורים ועבודה אנחנו לא נגיע.

קולט אביטל: אלה נושאים שמעיקים ומעיבים על כולנו ואנחנו רוצים להסתכל לעולים בפנים ולראות איך אנחנו יכולים לנסות בכוחות משותפים לפתור אותם.

קולט אביטל: בעיה נוספת – ואולי אבקש מחבר הכנסת ברונפמן להשלים את דבריי – היא נושא הבנייה הקלה.

קולט אביטל: נושא הבנייה הקלה אולי מוכר לך היטב, אדוני ראש הממשלה, כי זה קרה בתקופה שבה אתה היית שר השיכון.

קולט אביטל: אז נעשה מאמץ לאומי גדול לסדר כמה שיותר דיור לעולים.

קולט אביטל: מה שקרה הוא שכל אותם הבתים שהובאו מטקסס וממקומות אחרים אינם עומדים כנראה בסטנדרט.

קולט אביטל: חלקם הגדול התמוטט.

קולט אביטל: אנחנו טיפלנו בנושא הזה כמה פעמים ואף ערכנו סיור.

קולט אביטל: ברוב הדירות יש חורים איומים ברצפה ובמקומות אחרים.

קולט אביטל: אני אפילו לא יכולה להגיד לך, כי לא הבאנו לך תמונות, עד כמה המצב שם מזעזע.

אריאל שרון: באיזה מקומות?

קולט אביטל: אנחנו מדברים על אופקים, על באר-שבע, על ערד.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על דירות שמצויות לאורכו ולרוחבו של הנגב.

קולט אביטל: אם אני לא טועה, בזמנו נבנו או הובאו 9,000 יחידות.

קולט אביטל: בישיבה האחרונה של הוועדה הגיעו גם אנשים מן הגליל.

קולט אביטל: כנראה שגם לשם הגיעה בנייה קלה.

קולט אביטל: יש תרמיטים בתוך הקירות, האינסטלציה היא לא איסנטלציה, החומרים הם לא חומרים.

קולט אביטל: כנראה שלא נבנתה תשתית.

קולט אביטל: משרד השיכון במשך השנים כנראה הכיר את הבעיה.

קולט אביטל: הושקעו עד עכשיו 42 מיליון שקל בתיקונים.

קולט אביטל: אנחנו היינו גם בדירות משופצות והתרשמנו שלמרות השיפוץ, ואולי בגלל עבודה חלקית, גם אותן היחידות ששופצו מתמוטטות.

קולט אביטל: חלק גדול מהדירות אינן ראויות לדיור.

קולט אביטל: אני רוצה להסביר שוב פעם שמדובר בעולים שקיבלו הלוואה, משכנתא, של 80,000 דולר.

קולט אביטל: הם משלמים כל חודש ואין להם פתרון אחר.

קולט אביטל: להישאר בתוך הבית הם לא יכולים, לצאת מהבית הם לא יכולים.

קולט אביטל: משרד השיכון מציע עכשיו פתרון של עוד שיפוץ.

קולט אביטל: לנו נראה שהפתרון הזה הוא עוד טלאי על טלאי ובזבוז כסף.

קולט אביטל: במקומות שבהם אפשר לתקן – ניחא.

קולט אביטל: אבל במקומות שבהם לא ניתן לתקן, אנחנו היינו רוצים לראות פתרון של פיצוי לאנשים האלה, או העברתם למקום אחר.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברונפמן, האם אתה רוצה להוסיף בעניין הזה?

רומן ברונפמן: כן.

רומן ברונפמן: ב-1991-1992 מתוך 40,000 דירות שנבנו בהליכי זירוז מהירים ובאישור משרד הפנים 15,000 דירות היו בבנייה קלה, שהובאה ברובה מארצות הברית, ו-25,000 דירות בבנייה פונדמנטלית.

רומן ברונפמן: מתוך 15,000 דירות 9,000 דירות נבנו בנגב ו-6,000 דירות נבנו בגליל.

רומן ברונפמן: אנחנו ראינו נכון להיום כמה מאות דירות.

רומן ברונפמן: פתגם רוסי אומר שעדיף פעם אחת לראות מאשר לשבת שבע פעמים בישיבה.

רומן ברונפמן: אני מציע לך, אדוני ראש הממשלה, אם אפשר, שתרד לאופקים.

רומן ברונפמן: באופקים יש את הריכוז הכי גדול של הדירות האלה.

רומן ברונפמן: מראה עיניים פשוט יראה לך מה קורה שם.

רומן ברונפמן: חבר הכנסת קולט אביטל אמרה בצדק שיש 7 מיליון שקל במשרד השיכון בשנת 2004 לשיפוץ.

רומן ברונפמן: אפשר לשפץ בכך כמה עשרות יחידות בשנה.

רומן ברונפמן: זה לא מספיק והשיפוץ הוא שיפוץ קוסמטי.

רומן ברונפמן: אנחנו ביקשנו ממשרד השיכון שיעשה סקר מוחלט, לא ספורדי, של כל הדירות, שמשרד השיכון יגדיר בעצמו מה ראוי לשיפוץ ומה לא ראוי לשיפוץ, ובדירות בהן המצב הוא מעבר למצב שראוי לשפצן, אזי שזה יוכר כבלתי-ראוי למגורים.

רומן ברונפמן: הפואנטה היא – וחברת הכנסת אביטל כבר אמרה זאת – שהדירות נקנו כמגורי קבע.

רומן ברונפמן: הן נקנו ב-1992-1993, אנחנו נמצאים היום 12-13 שנה אחרי זה וחלקן – לא כולן, חלקן – כנראה לא מתאימות לאקלים, או לא מתאימות לטופוגרפיה.

רומן ברונפמן: כך סיפרו לנו אנשי מקצוע לגבי הדירות בירוחם.

רומן ברונפמן: בירוחם יש שכונה שלמה שהוכרה כלא ראוייה למגורים.

רומן ברונפמן: אני חושב שבאופקים אנחנו מתקרבים לאותה תופעה.

קולט אביטל: כך זה גם בבאר-שבע ובערד.

רומן ברונפמן: כן.

רומן ברונפמן: יש עוד כמה מקומות.

רומן ברונפמן: אבל, שוב, אני אומר כך: רצוי מאוד, אם תוכל, לרדת לשם לביקור קצר.

רומן ברונפמן: קודם כל, זה יביא את משרד השיכון ואת משרד ראש הממשלה לפעולה יותר מזורזת.

רומן ברונפמן: שנית, המשתכנים יבינו שאתה, כמי שטיפל בזמנו בנושא וכמי שמכהן היום כראש הממשלה, מעורב בתהליך.

רומן ברונפמן: התהליך הוא מאוד כואב.

רומן ברונפמן: אי-אפשר להוציא אנשים משם וצריך למצוא פתרון יצירתי.

אריאל שרון: הדירות הללו נמכרו אז במחירים מאוד זולים.

רומן ברונפמן: דירות מיד שנייה נמכרו בשנים 1996-1997 בסכום של 75,000 דירות.

אריאל שרון: בזמני זה היה מחיר נמוך הרבה יותר.

רומן ברונפמן: נכון.

רומן ברונפמן: בזמנך המחיר היה 18,000-19,000-20,000 דולר.

רומן ברונפמן: בשנים 1996-1997 הדירות מיד שנייה ושלישית נמכרו ב-75,000 דירות.

רומן ברונפמן: באותן שנים היה אפשר לקנות בבאר-שבע ב-75,000 דולר דירת שלושה-ארבעה חדרים בבנייה קפיטלית.

רומן ברונפמן: זהו בדיוק ההבדל הגדול.

קולט אביטל: הבעיה האחרונה – הקיצוץ בסיוע בשכר דירה.

קולט אביטל: בשנת 2002 הסיוע ירד ב-4%.

קולט אביטל: בשנת 2003 הוא ירד בעוד 4%.

קולט אביטל: השנה הוא ירד ב-7%.

קולט אביטל: כרגע יש משפחות שמקבלות סיוע בסכום של 586 שקלים, שהוא בהחלט סכום לא מספיק.

קולט אביטל: שמעתי מפיך שתהיה תוספת של 50% לאיזורי עדיפות ואנחנו בהחלט שמחים על כך.

מר אילן כהן: מדובר באיזורי עדיפות א' וב'.

נתן שרנסקי: זה רק לעולים חדשים.

קולט אביטל: מדובר בעולים שנמצאים פה.

אריאל שרון: אנחנו נתייחס לעניין.

קולט אביטל: אלה הן הבעיות בתחום הדיור.

קולט אביטל: כמובן, יש לנו גם מחשבות והצעות לפתרון.

קולט אביטל: אני לא יודעת לפי איזה סדר היית רוצה שנתייחס לדברים.

אריאל שרון: היום היתה אצלי חברת הכנסת מרינה סולודקין, שהיא חברת הוועדה.

קולט אביטל: נכון.

אריאל שרון: בנוסף לעניין החמור שהיה באשקלון, שדיברתי עליו קודם, היא גם ציינה בפניי את הנושאים שמטרידים אותה.

אריאל שרון: אני חושב שזה מקביל למה שנאמר כאן.

אריאל שרון: היא דיברה על נושא הדיור הציבורי, המשכנתאות לעולים, אבטלה בין העולים.

אריאל שרון: יש דבר נוסף שהיא העלתה, שאני חושב שהוא דבר נכון מאוד, נוגע לעסקים קטנים לעולים והקשיים ששמים בדרכו של עולה להסתייע בנושא של עסקים קטנים.

קולט אביטל: אני מרשה לעצמי להוסיף נתון אחד שכולנו שמענו אותו אתמול.

קולט אביטל: מהסטטיסטיקה שעשו על העוני מסתבר ש-21% מהעניים הם עולים חדשים.

קולט אביטל: זה די ברור, זה די מובן וזה די כואב.

קולט אביטל: אבל בסך הכל אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא פגיעה במיוחד.

יגאל יאסינוב: תרשה לי להעלות עוד פרט הקשור בדיור.

יגאל יאסינוב: אני מדבר על דיור לאנשים שהיו נרקומנים והם אחרי גמילה.

יגאל יאסינוב: בגלל בעיות דיור אנשים אלה חוזרים לפשע.

יגאל יאסינוב: אני יכול להביא דוגמאות.

יגאל יאסינוב: יש מרכז לא רע בראשון לציון, שמטפל באנשים, גומל אותם ומחזיר אותם לחיים רגילים, אבל לאחר מכן בגלל בעיות דיור אנשים חוזרים לרחוב, לסמים ולפשע.

יגאל יאסינוב: לאנשים אלה צריך אולי לעזור במיוחד.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן, בבקשה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להוסיף משהו לגבי נושא הדיור בשכירות.

מיכאל נודלמן: משהו לא בסדר פה.

מיכאל נודלמן: אין פה משכנתא, אין מענקים, קבלנים לוקחים מבנקים הלוואות כדי לבנות ולא קונים דירות כי אין כסף ואין שום דבר.

מיכאל נודלמן: זו שיטה ישנה.

מיכאל נודלמן: איפה כתוב שכל אזרח ישראלי צריך לקנות דירה?

מיכאל נודלמן: בכל העולם יש שיטה אחרת.

מיכאל נודלמן: מי שיש לו כסף בונה בנייה מסחרית.

מיכאל נודלמן: דיברנו על הנושא עם מנכ"ל המשרד שלך.

מיכאל נודלמן: אני מבקש שאולי משרד השיכון או משרד האוצר יעשה חישוב ויבדוק כמה עולה בנייה תקציבית וכו'.

מיכאל נודלמן: היום אין תקציבים לבנייה.

מיכאל נודלמן: צריך ללמוד מהניסיון שיש בנושא זה למדינות אחרות, כמו שווייץ ומדינות אחרות באירופה, שבהן יש דירות בשכר דירה.

מיכאל נודלמן: פה בארץ אנחנו מחייבים אדם בן 50 שנה לקנות דירה והוא לא יכול לקנות דירה.

מיכאל נודלמן: יש בעיה.

מיכאל נודלמן: איך הוא יקבל משכנתא?

מיכאל נודלמן: איך הוא יחזיר את המשכנתא?

מיכאל נודלמן: הוא לא יכול להחזיר את המשכנתא.

מיכאל נודלמן: מה הפתרון?

מיכאל נודלמן: לזרוק אותו לרחוב בגיל 65?

מיכאל נודלמן: זה לא יאה למדינה יהודית.

מיכאל נודלמן: זה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: צריך להיות חוק לבנייה לשכירות.

מיכאל נודלמן: אבל הממשלה אמרה שזה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לדעת למה זה לא מקובל?

מיכאל נודלמן: להגיד שזה לא מקובל – זו איננה תשובה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לקבל מספרים ולהבין למה זה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהמדינה צריכה להקצות כסף גם לדברים כאלה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה ששרת השיכון מבינה על מה אני מדבר.

ציפי לבני: אנחנו בעד.

אריאל שרון: אילן כהן יתייחס לנושא.

אריאל שרון: אני יודע מניסיונות קודמים שלי שהקבלנים בזמנו נרתעו מהנושא הזה ודרשו תנאים שהיו ממש מרחיקי לכת.

אריאל שרון: אני זוכר פשוט שטיפלתי בסוגייה הזאת.

מר אילן כהן: היום התשואה לבנייה לשכירות היא נמוכה.

ציפי לבני: עשינו היום שני "פיילוטים" עם מינהל מקרקעי ישראל בשני אתרים.

ציפי לבני: בהגדרה אנחנו חושבים שצריך לעודד את זה.

ציפי לבני: משרד השיכון מוציא היום שני "פיילוטים" בשני מקומות, כדי לראות אם זה עובד בשוק הפרטי.

ציפי לבני: במקביל, חברת הכנסת קולט אביטל הגישה הצעת חוק בעניין זה.

ציפי לבני: שיכנענו את משרד האוצר ובמקום שהוא יאמר לא בנושא זה סיכמנו שיתקיים דיון בהשתתפות משרד האוצר ומשרד השיכון, כדי לראות איך ניתן לעודד את הנושא.

מיכאל נודלמן: זו המדיניות של השר בנימין נתניהו.

ציפי לבני: נכון, אבל הצלחנו למנוע ממנו לעלות על הדוכן ולהגיד שהמדינה מתנגדת לכך, ולקיים דיון.

ציפי לבני: במקביל, משרד השיכון גם עושה שני "פיילוטים", כדי לעודד את העניין.

מר אילן כהן: הפתרון הוא שיווק מגרשים.

אריאל שרון: "פיילוט" כזה יכול להיות דבר של כמה שנים.

אריאל שרון: אולי אפשר לזרז את זה.

ציפי לבני: בהגדרה, עמדת משרד השיכון היא בעד לעודד בנייה להשכרה.

ציפי לבני: נקודה.

ציפי לבני: זאת העמדה.

ציפי לבני: אנחנו בעד.

ציפי לבני: לאוצר יש הסתייגויות כאלה ואחרות.

מיכאל נודלמן: זה יכול להתאים לסטודנטים ולכל העם, ולא רק לעולים.

קולט אביטל: מדובר במתן עידוד לקבלנים עצמם, באופן שהם יתחייבו לבנות תמורת אותן ההנחות שהם יקבלו במסים.

קולט אביטל: דרך אגב, הצעת החוק הזאת התקבלה בקריאה ראשונה בכנסת הקודמת.

אריאל שרון: תבדקו את זה.

אריאל שרון: צריך לשבת גם עם הקבלנים.

מר אילן כהן: ישבתי איתם על זה.

מר אילן כהן: אני חושב שיש פה עניין עקרוני, לדעתי לפחות, וזה נאמר גם בדברים שאמרה יושבת-ראש הוועדה.

מר אילן כהן: בסך הכל, אי-אפשר להכריח אדם לקחת משכנתא ופתאום כשיש מצב כלכלי קשה הוא תקוע איתה והוא לא יודע מה לעשות.

מר אילן כהן: הוא לא יכול למכור את הדירה, כי הדירה בזמן כזה לא שווה את הערך שלה, ואם אין לו כסף לשלם את המשכנתא הוא פשוט תקוע.

קולט אביטל: זה בדיוק המצב היום.

מר אילן כהן: פתרונות של השכרת דירות הם רעיונות נכונים בסך הכל.

מר אילן כהן: הבעיה היא שבמדינת ישראל התשואה להשכרה היא נמוכה.

מר אילן כהן: אדם בא ורואה מהי התשואה על השכרה ומהו ערך הנכס.

מר אילן כהן: התשואה היא נמוכה.

מר אילן כהן: פה צריך לחשוב באופן יצירתי.

מר אילן כהן: אני מסכים אתכם.

מר אילן כהן: אני חושב, למשל, שאפשר לקבל רעיונות כמו שיווק מגרשים בתנאים מועדפים.

מר אילן כהן: זה דבר שיכול לשפר את התשואה לקבלן.

מר אילן כהן: תן לו מגרש בתנאים מועדפים.

מר אילן כהן: זה גם לא מעיק על תקציב המדינה.

מר אילן כהן: זה סוג הפתרונות שאנחנו צריכים ללכת אליהם.

מר אילן כהן: אני מאוד בעד ה"פיילוט".

אריאל שרון: למה צריך בשביל זה "פיילוט"?

אריאל שרון: אני לא מבין.

ציפי לבני: יש טיעון שאין לשוק הפרטי עניין בכך.

ציפי לבני: אנחנו נכנסים לזה כדי לעודד את השוק הפרטי.

אריאל שרון: אבל מה יקרה אם, למשל, באה חברת בנייה ואומרת שהיא מוכנה לבנות דירות להשכרה, ולצורך זה היא צריכה קרקע שתינתן במחיר מוזל?

מר אילן כהן: רוצים גם שתתחייב ל-X שנים שאתה שוכר את הדירות, וזה קצת מסובך.

מר אילן כהן: לדעתי, הוזלת מחיר הקרקע זה הפתרון הכי נכון כדי להעלות את התשואה, כי להתחייב לשכור את הדירות האלה אי-אפשר.

קולט אביטל: זה כבר נעשה פעם.

אריאל שרון: אם מדברים על קרקע שתהיה זולה – אי-אפשר לעשות זאת בערים במרכז הארץ, למשל.

אריאל שרון: אבל במקומות אחרים בארץ זה ניתן, לדעתי.

מר אילן כהן: זה הפתרון כנראה.

אריאל שרון: אני לא רואה בעיה לעשות את זה בבאר-שבע.

אריאל שרון: אני לא רואה בעיה לעשות זאת במקומות בהם אפשר להוריד את מחיר הקרקע במידה רבה.

אריאל שרון: יש בעיה שזה מחייב מתן הקלות במיסוי.

אריאל שרון: אני מכיר את הנושא הזה מהתקופה בה כיהנתי כשר השיכון.

ציפי לבני: יש היום הקלות במיסוי, אבל זה מאוד מסובך.

ציפי לבני: לצערי, זה לא הולך רק להשכרה.

ציפי לבני: זה חלק וחלק.

ציפי לבני: זה תהליך שהוא לא כולו במסלול פשוט.

אריאל שרון: תנסו לבחון את הדברים.

ציפי לבני: אנחנו יושבים על זה עכשיו.

אריאל שרון: אני אעיין בזה.

קולט אביטל: יש היום אלפי אנשים שנזרקים לרחוב בגלל שהם לא יכולים לשלם את המשכנתאות.

קולט אביטל: זאת בעיה שבאמת קורית בימים אלה.

קולט אביטל: יש הצעה לנסות לפרוס בצורה שונה את החוב.

קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן העלה רעיון שאנשים ישלמו 25% מההכנסה ושבסופו של דבר הנכס הזה יישאר רכוש המדינה, או הבנק.

ציפי לבני: העניין הזה הועמד מתוך הבנה למצוקה הזאת שקיימת גם הרבה מאוד אצל העולים.

ציפי לבני: הונח עכשיו סכום תקציבי של בערך 25 מיליון שקל, שמטרתו היא באמת לתת פתרונות לאלה שהגיעו למצב הקשה יותר.

ציפי לבני: תשב וועדה בה יהיו נציגי החשב הכללי, משרד הקליטה ומשרד השיכון, והיא תפתור בעיות בוערות שיש עכשיו.

ציפי לבני: עכשיו קיבלנו את האישור ממשרד האוצר.

ציפי לבני: הוועדה תתחיל לשבת על הנושא.

ציפי לבני: זוהי ועדה מיוחדת לעולים.

ציפי לבני: מדובר במתן עזרה במימון ביניים עד שהם יצליחו להתארגן ולמצוא עבודה.

ציפי לבני: מדובר ממש בעזרה כספית.

מיכאל נודלמן: אנשים בגיל 48-50 שקנו דירה לא יצליחו להחזיר את כל החוב עד גיל 65.

קולט אביטל: בגיל כזה אדם לא יתעשר גם אם הוא יעבוד, וקשה למצוא עבודה בגיל הזה.

קולט אביטל: אנחנו מציעים לחשוב על פתרון לאנשים אחרי גיל 55 או 60, שאין שום סיכוי שהם יעבדו ואין שום סיכוי שרמת ההכנסה שלהם תגדל.

ציפי לבני: בגיל 65 כל אחד זכאי לדיור ציבורי.

רומן ברונפמן: הוא זכאי על הנייר.

ציפי לבני: אז מהי ההצעה שלכם?

נתן שרנסקי: ההצעה שלהם היא שהוא ימשיך לשלם כמה שהוא יכול והדירה לא תהיה שלו אלא של המדינה.

מר אילן כהן: זה רעיון דומה לרעיון של משכנתא הפוכה, שבו אדם בעצם מקבל כסף ואחר-כך הדירה חוזרת למדינה.

מר אילן כהן: זה רעיון יצירתי שדורש בחינה יותר עמוקה.

אריאל שרון: מה שרק מטריד אותי זה העניין של ועדה על גבי ועדה.

אריאל שרון: זה עסק לשנים.

ציפי לבני: לא.

ציפי לבני: אנשים יכולים לבוא עכשיו ולקבל פתרון ברמה האישית.

ציפי לבני: יש פשוט אנשים אומללים שעומדים להיזרק לרחוב.

רומן ברונפמן: יש היום 15,000 איש שמצויים בתהליכי משפט.

ציפי לבני: אבל אם יש היום אדם שעומד להיזרק לרחוב והוא צריך פתרון – לזה נועדה הוועדה.

רומן ברונפמן: לזה אני מסכים.

רומן ברונפמן: הפתרון שחבר הכנסת נודלמן מציע הוא פתרון מעניין וטוב.

מר אילן כהן: יש נתון שישבנו עליו בדיוק היום בבוקר בצוות פנימי שלנו.

מר אילן כהן: אני חושב ש-60% מהאנשים שמקבלים הבטחת הכנסה הם בעלי דירות.

אריאל שרון: הדירה היום היא מכה בשביל אדם כזה.

רומן ברונפמן: בדיוק.

רומן ברונפמן: בדיוק.

רומן ברונפמן: היא נטל.

אריאל שרון: איך הוא יכול לשלם את המשכנתא?

קולט אביטל: יתירה מכך, אם הוא מוכר את הדירה הוא מקבל בדיוק מחצית הסכום.

רומן ברונפמן: והוא לא מקבל סיוע בזכאות.

רומן ברונפמן: הוא לא מקבל זכאות, כי היתה לו דירה בבעלות.

מר שי וינר: לכן, זה הפתרון.

גב' מירלה גל: קשיש מקבל זכאות.

גב' מירלה גל: אם הוא קשיש – הוא מקבל זכאות.

רומן ברונפמן: הוא לא מקבל זכאות, כי היתה לו דירה בבעלות.

מר אריק פוודר: קשיש כן.

ציפי לבני: קשיש כן.

אריאל שרון: כשלא משלמים עבור הנכס הוא מולאם.

רומן ברונפמן: אתה צודק, אבל מה שמוצע כאן זה פתרון.

רומן ברונפמן: במילים אחרות, זו בעצם הלאמה של הנכס שלא שולם עבורו כסף.

גב' מירלה גל: אם להלאים, אז למה לקחת לו את ה-25%?

מר אריק פוודר: אפשר לתת לו ליהנות מהדירה, לשלם שכירות ולא לתת לו בעלות.

קולט אביטל: ראש הממשלה, אנחנו רוצים להעלות עכשיו לפניך את בעיית הילדים חסרי המעמד.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על ילדים שבאו ונכנסו לארץ כחוק וכדין, לא ילדי עובדים זרים.

קולט אביטל: חלקם הם ילדים של משפחות שבורות, שבאו הנה עם סבא וסבתא.

קולט אביטל: קיבלנו ממשרד הפנים נתון האומר שיש 83,000 ילדים כאלה.

קולט אביטל: בסופו של דבר, אחרי מחקר, אני מבינה שיש פחות.

קולט אביטל: אבל גם אם יש פחות ילדים מהמספר הזה, מצבם של ילדים אלה הוא בלתי-סביר.

קולט אביטל: אין מדינה בעולם שיש בה מצב כזה של ילדים שמגיעים לארץ כעולים והם חסרי מעמד.

קולט אביטל: אפילו לרופא הם לא יכולים ללכת.

קולט אביטל: כשהם מגיעים לגיל ההתגייסות הם לא יכולים לשרת בצבא.

קולט אביטל: אבקש מחבר הכנסת מלכיאור להציג את הנושא.

מיכאל מלכיאור: אציג נושא זה ועוד שני נושאים שאני חושב שמאוד דחוף לטפל בהם.

מיכאל מלכיאור: לגבי הנושא הזה – אי-אפשר לדעת כמה ילדים כאלה יש.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים מנתונים של משרד הפנים שנכנסו לארץ למעלה מ-80,000 ילדים, שהיום הם ילדים מתחת לגיל 18, יותר ממה שיצאו מהארץ.

מיכאל מלכיאור: יכולים להיות מספר הסברים.

מיכאל מלכיאור: יש כמה מהקבוצות ששינו מעמדן פה בארץ.

מיכאל מלכיאור: אבל יש הרבה ילדים כאלה ואלה ילדים שנמצאים פה והם חסרי מעמד.

מיכאל מלכיאור: זה דבר בלתי-נסבל.

אריאל שרון: הם באו כתיירים?

מיכאל מלכיאור: הם באו כתיירים.

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: חלקם יהודים לכל דבר וחלקם נכדים ונינים של הורה יהודי.

מיכאל מלכיאור: מה שקורה זה דבר מטופש.

ציפי לבני: אסביר איך זה קורה.

ציפי לבני: הם באים עם הורה שהוא זכאי חוק השבות.

ציפי לבני: הם עצמם כבר לא זכאי חוק השבות.

ציפי לבני: הם מגיעים כקטינים והם נכנסים ארצה כתיירים, כי הם לא זכאים.

ציפי לבני: הם באים יחד עם המשפחה ואין סידור מבחינת משרד הפנים שנותן להם מעמד.

מיכאל מלכיאור: צריך לדעת, שהגישה הבסיסית של משרד הפנים - וזה אולי לא מהתקופה של השר שרנסקי – היא שאתה חייב עד שאתה מוכיח ההיפך.

מיכאל מלכיאור: כך, פשוט מסתובבים בארץ אלפי ילדים כאלה ובמדינה שרוצה עלייה זה דבר לא מובן.

קולט אביטל: עושים גם בדיקת רקמות.

מיכאל מלכיאור: זו בדיחה.

מיכאל מלכיאור: לצערי, תן לראש הממשלה עוד נתון שהוא מאוד עצוב.

מיכאל מלכיאור: זו דוגמא למה שקורה במשרד הפנים ועד כמה הם מקפידים.

מיכאל מלכיאור: זה מתחיל להיות מצב אבסורדי.

מיכאל מלכיאור: יש מצב שאדם הוא אזרח מדינת ישראל ונולד לו ילד מאישה שהיא אזרחית מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: הילד נולד במדינת ישראל.

ציפי לבני: כן.

ציפי לבני: זה חלק נוסף מהמקרים.

מיכאל מלכיאור: תראו מה קורה.

מיכאל מלכיאור: פעם היה למדינה גישה ליברלית.

מיכאל מלכיאור: בשנת 1976 היתה קביעה של היועץ המשפטי לממשלה דאז, אהרן ברק, שאמר שאם אדם, שהוא יהודי ואזרח מדינת ישראל, מצהיר שהוא האבא של הילד והוא לוקח על עצמו את כל החובות כלפי הילד, והאמא גם מסכימה לעניין הזה – מאמינים לו.

מיכאל מלכיאור: היום פחות ופחות מאמינים לו, עד כדי כך שמשרד הפנים הוציא עכשיו משהו בכתב.

אריאל שרון: האם משרד הפנים עכשיו הוא יותר נוקשה?

רומן ברונפמן: כן.

רומן ברונפמן: והוא פחות מסודר.

מיכאל מלכיאור: לא רק שהוא יותר נוקשה.

מיכאל מלכיאור: היום דורשים מהאבא בדיקת רקמות, או שהילד נולד כתוצאה מהפרייה מלאכותית, כי אז יודעים שהוציאו את הזרע מהאבא ויודעים שזו ההוכחה לכך.

מיכאל מלכיאור: אני המלצתי שנגיד לכל הזוגות הללו בארץ שהילדים שלהם ייוולדו רק דרך הזרעה מלאכותית, אחרת תהיה להם בעיה במשרד הפנים.

מיכאל מלכיאור: זו פשוט מדיניות עקבית ובלתי-אנושית.

נתן שרנסקי: כשאני הייתי שר הפנים אסרתי את זה.

מיכאל מלכיאור: אמרתי: חוץ מהתקופה שבה נתן שרנסקי היה שר פנים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להעלות עוד שתי נקודות.

מיכאל מלכיאור: ראשית, אני רוצה להזכיר לראש הממשלה שסביב שולחן זה, בתקופה שבה הייתי מופקד על התחומים שהשר שרנסקי מופקד עכשיו עליהם, נתקבלה החלטה ביחד עם הסוכנות היהודית והעולם היהודי לעשות פרוייקט לאומי לעולים מאתיופיה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שאז הוחלט – וראש הממשלה העמיד הרבה מאוד יוקרה אישית מאחורי ההחלטה הזאת – כמשימה עליונה להשקיע במשך תקופה מסויימת 660 מיליון דולר בפרוייקט הלאומי הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שמה שנעשה מאז זו פשוט שערורייה גדולה ואנחנו לא מוציאים זאת החוצה, כי אנחנו לא רוצים להוציא דיבת הארץ החוצה.

מיכאל מלכיאור: אבל במקום 660 מיליון דולר הושקעו בעניין 3 מיליון שקל.

ציפי לבני: אני חושבת שהסך של 660 מיליון דולר היה אמור להיות עם העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: גם ה-3 מיליון שקל הם עם העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: אגב, העם היהודי עומד בהתחייבות שלו ומחכה לממשלת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שמה שקורה היום לגבי הילדים האתיופים ולגבי תעסוקת האתיופים זו פשוט שערורייה ואנחנו נשלם על זה דורות.

מיכאל מלכיאור: אני אומר זאת רק במשפט אחד, כי אפשר להרחיב על כך הדיבור רבות.

מיכאל מלכיאור: דבר אחרון שאני רוצה להגיד לראש הממשלה זה מתוך הכבוד שיש לי וגם האמונה העמוקה שיש לי בדבריך, כי אני יודע שכשאתה אומר שזו משימה עליונה בשבילך זה לא מס שפתיים, כמו אחרים שהם חשודים בעניין.

מיכאל מלכיאור: אני יודע כמה חשובה לך העלייה וכמה חשובים לך יהודי התפוצות.

מיכאל מלכיאור: היום אנחנו נמצאים במצב חירום במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: השנה הגיעו עולים פחות מאי-פעם.

מיכאל מלכיאור: עוזבים את המדינה מספר הרבה יותר גדול של אנשים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאין לנו אף פעם דיון אסטרטגי מעמיק בשאלה מה גורם לכך ומה אנחנו יכולים לעשות כדי לשנות את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: יש לי מספר רעיונות וזה לא המקום והזמן להעלותם עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אבל יש פה ממש משבר עמוק ביותר בנושא העלייה.

מיכאל מלכיאור: כשנכנסת לתפקיד ראש הממשלה אמרת שאתה רוצה שיהיו מיליון עולים במשך עשור.

מיכאל מלכיאור: נדמה לי שזה היה במרץ 2001.

אריאל שרון: כבר הגדלתי את זה ל-15 שנים.

מיכאל מלכיאור: או-קיי, אני מוכן לקנות זאת.

מיכאל מלכיאור: אני רק אומר שהדבר הזה דורש חשיבה אסטרטגית ושינוי סדרי עדיפויות פה בארץ בצורה מובהקת.

מיכאל מלכיאור: ולא מתקיים דיון כזה.

מיכאל מלכיאור: פשוט הדיון לא קיים בשום פורום.

מיכאל מלכיאור: יש לי מספר רעיונות שאני חושב שהיו יכולים לשנות את העניין.

מיכאל מלכיאור: כשאתה רואה את מספרי העולים שיש היום – זו צריכה להיות המשימה.

מיכאל מלכיאור: השנה, למשל, יש תיירות ובקייץ הזה אי-אפשר להשיג חדר במלון בארץ, וברוך השם שכך, יש ירידה של הטרור, אבל מספר העולים רק הולך ויורד.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים לעשות את כל החגיגות סביב קבוצה מצרפת, או קבוצה מארצות הברית, אבל אנחנו יודעים את המצב האמיתי של העניין.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיש פוטנציאל אדיר לעלייה, אני מסכים בזה עם ראש הממשלה, אבל זה נושא שדורש תכנון אסטרטגיה אחרת לגמרי ממה שיש היום.

גב' מירלה גל: אני רוצה לעדכן.

גב' מירלה גל: הגיעו ארצה השנה עד כה 11,500 עולים ולא 8,000 עולים.

מיכאל מלכיאור: בסדר, בחצי הראשון של השנה, לפי מה שפורסם היום בעיתון, היו 8,000 עולים.

מר אילן כהן: בדרך כלל יש התגברות לקראת תחילת שנת הלימודים.

מיכאל מלכיאור: בקייץ יש תמיד התגברות בקייץ לפני תחילת שנת הלימודים.

קולט אביטל: גם אם עלו עד כה 11,500 עולים – זה פחות ממה שאי-פעם היה.

מיכאל מלכיאור: בחצי שנה עלו 8,000 איש.

קולט אביטל: חבר הכנסת יאסינוב יתייחס לנושא המדענים העולים.

יגאל יאסינוב: ראשית, אחרי ישיבה שקיימנו בנושא הילדים חסרי המעמד הגשתי הצעת חוק בנושא ואני מקווה להביא אותה לדיון קודם בוועדת הפנים ואחר-כך בכנסת.

יגאל יאסינוב: אני מבקש את תמיכתך בנושא, אדוני ראש הממשלה, ואת תמיכת הממשלה.

אריאל שרון: על מה הצעת החוק?

יגאל יאסינוב: בחוק היתה חסרה האפשרות להכיר בילד אם האבא מכריז שהוא הילד שלו.

יגאל יאסינוב: זה התיקון שאני מציע.

יגאל יאסינוב: אם האבא והאמא אומרים שהילד הוא ילד משותף שלהם אין צורך בדברים אחרים.

יגאל יאסינוב: אני מקווה שהממשלה תתמוך בזה.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: ברשותך, אדוני ראש הממשלה, אנחנו מבקשים לעבור לנושא המדענים העולים ובעיקר לפרוייקט המאה.

מיכאל נודלמן: כדי להעסיק 500 מדענים עולים צריך 60 מיליון שקל.

גב' מירלה גל: צריך 91 מיליון שקל.

אריאל שרון: כמה כסף חסר?

מיכאל נודלמן: חסרים 21 מיליון שקל ל-500 מדענים עולים.

מיכאל נודלמן: כשמדברים על סטודנטים, ובררתי את הדברים, יש כסף לצעירים והכל בסדר.

מיכאל נודלמן: אבל גם במדענים צריך לתמוך ולא צריך לזרוק אנשים שעובדים עכשיו.

מיכאל נודלמן: אם לא יהיה כסף הם יילכו ללשכת העבודה.

מיכאל נודלמן: כבר השקיעו כמה שנים במדענים האלה ועכשיו בגלל מחסור בכסף הם יילכו הביתה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אם תרשה לי, אדוני ראש הממשלה, אנחנו רוצים לחלוק אתך כמה מהמסקנות שלנו מהביקור שערכנו ברוסיה.

קולט אביטל: אני שמחה שנמצאים כאן גם אנשי "נתיב" ואנשי הסוכנות היהודית.

קולט אביטל: יצאנו קבוצה של חברי כנסת לרוסיה כדי לבדוק כמה נושאים, ביניהם מהי התחזית, כיצד אפשר לראות את נושא העלייה משם ומה קורה בתחום החינוך היהודי שם.

קולט אביטל: אני רוצה לומר כמה דברים בקצרה.

קולט אביטל: דבר ראשון – עד כמה שאנחנו מבינים, עם כל הכניסה הגדולה של המון גופים ומוסדות, רשמיים ורשמיים למחצה, אנחנו מגיעים בסך הכל ל-10% מהאוכלוסיה.

קולט אביטל: אגב, גם לגבי 10% האנשים האלה שהצלחנו לפחות להתחלק איתם ברשמים, לדבר איתם, לראות אותם בבתי-ספר ובאולפנים, אם אני לא טועה, נדמה לי שרק שני-שליש במקרה הטוב הם יהודים לפי ההלכה.

קולט אביטל: כך שנראה לי שהקושי לאתר כרגע עולים פוטנציאליים הוא קושי מאוד גדול.

קולט אביטל: דבר שני – ההתרשמות שלנו היתה שלא רק שאין נהירה לעלות ארצה, אלא שפגשנו גם הרבה ילדי יורדים.

קולט אביטל: אגב, אולי לפחות חלק מילדי היורדים ניתן להחזיר לארץ אם נמצא להם את המסגרת הנכונה.

קולט אביטל: אנחנו רוצים להעלות כאן שתי בעיות, שאולי לאחת מהן יש פתרון ולשנייה אין פתרון.

קולט אביטל: אם אנחנו מדברים על הפריסה שישנה שם של כל הגופים והארגונים שפועלים, אנחנו מוציאים כסף רב.

קולט אביטל: מצאנו, מצד אחד, שיש ציבור גדול מאוד של שליחים, שפריסתם היא רחבה מאוד.

קולט אביטל: אני לא בטוחה שכל השליחים האלה יביאו לנו את הישועה.

קולט אביטל: יכול להיות שכדאי היום להעדיף את הפריסה בצורה אחרת ובמקום שליחי עלייה ללכת יותר על שליחי חינוך.

קולט אביטל: דבר שני – גם בנושא החינוך התרשמנו שהמעבר של תכנית "חפציבה" מ"נתיב" לסוכנות היהודית לא נעשה במלוא התיאום והיכולת לתפקד, והרבה נושאים נופלים בין הכסאות.

קולט אביטל: יש עדיין בעיות של קונספציה ושל מה אנחנו רוצים ללמד, באיזה בתי-ספר, איזו תכנית לימודים וכדומה.

קולט אביטל: כל זה כרגע לוקה בחסר.

קולט אביטל: אחת מהתופעות שמדאיגות אותנו היא שלפעמים הממשלה, בגלל היעדר כספים, מתפרקת מחלק מנכסיה, או מחלק מאחריותה ומעבירה את הנושא למישהו אחר, והמעבר הזה לא נעשה תמיד בצורה מתאימה.

אריאל שרון: מה זה למישהו אחר?

אריאל שרון: למי?

קולט אביטל: לסוכנות היהודית.

קולט אביטל: "חפציבה" עברה במקרה הזה מ"נתיב" לסוכנות היהודית.

קולט אביטל: בתי הספר של יום ראשון, למשל, נעלמו בדרך.

קולט אביטל: האנשים שאיתם נפגשנו גילו שאין תיאום גדול בין השליחים של הסוכנות לבין המורים באותם בתי ספר, וחבל.

קולט אביטל: בגלל שיש הרבה גופים שפועלים בצורה מקבילה ולפעמים בכפילות ובגלל צמצום האמצעים, אנחנו חושבים שניתן להגיע לאיזשהו תיאום גדול יותר, לפריסה קצת שונה, אולי לשים יותר את הדגש על החינוך, ואז אולי התוצאות היו שונות.

קולט אביטל: חבר הכנסת ברונפמן, אתה רוצה להשלים?

רומן ברונפמן: כן.

רומן ברונפמן: היום יש בברית המועצות לשעבר כ-1.5 מיליון זכאי חוק השבות.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא יודע.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שיש מיליון ויכול להיות שיש חצי מיליון.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא יודע.

אריאל שרון: חב"ד אומרים שלפי ההלכה יש כ-3.5 מיליון יהודים.

רומן ברונפמן: אתה יודע מה ערך ההערכה במקרה הזה.

רומן ברונפמן: ערך ההערכה הזאת הוא נמוך מאוד.

אריאל שרון: אמר לי פוטין באחד מביקוריו שמה שקורה הוא שיש מקומות בהם מספר היהודים היום גדול מאשר לפני גל העלייה הגדול.

מיכאל מלכיאור: הוא "פעיל חב"ד".

מיכאל מלכיאור: ..

רומן ברונפמן: אבל אני רוצה לחזור לאיזושהי נקודה שהיא נקודה חשובה מבחינה חברתית.

אריאל שרון: ניתנה הדוגמא של בירובידג'אן.

אריאל שרון: יצא לי לבקר איתו שם.

אריאל שרון: הוא אומר שמספר היהודים גדול.

אריאל שרון: נאמר שמספר היהודים שם גדול.

אריאל שרון: זאת אומרת, האנשים שמזדהים כיהודים מספרם גדול.

רומן ברונפמן: זה ברור.

רומן ברונפמן: בשנות החמישים והשישים הם הסתירו את יהדותם.

רומן ברונפמן: היום הם מוכנים להתגלות.

רומן ברונפמן: אבל אני רוצה להסב תשומת לבנו לנושא אחר.

רומן ברונפמן: החל מתחילת שנות התשעים ברחבי ברית המועצות, בדיוק כמו ברחבי ארצות הברית, כל יהודי שני נשוי ללא יהודיה, או ללא יהודי.

רומן ברונפמן: דהיינו: כל משפחה שנייה היא משפחה מעורבת.

רומן ברונפמן: כשאנחנו מדברים על קליטת העלייה התרכזנו עד עכשיו רק בתחום הכלכלי, בלי לגעת בתחום החברתי.

רומן ברונפמן: כשאני אומר תחום חברתי אני מתכוון גם לנושא היהודי.

רומן ברונפמן: לא נגענו בשום נושא שהוא נושא חברתי.

רומן ברונפמן: אני רוצה להסב תשומת לבנו לכך שכל יהודי שני בפוטנציה שעולה למדינת ישראל הוא לא יהודי לפי ההלכה.

רומן ברונפמן: הוא לא יהודי לפי ההלכה ואנחנו צריכים להבין את זה.

מיכאל מלכיאור: תגיד 80%.

רומן ברונפמן: אדוני ראש הממשלה, שמענו לפני כמה שבועות דיווח של שרת הקליטה בוועדה של קולט אביטל על הרפורמות במשרד הקליטה.

רומן ברונפמן: כמי שעוקב אחר הנושא הזה 13 שנים, לא פחות ולא יותר, אני רוצה להגיד שסוף סוף שמענו משהו שיכול להציב אותנו קדימה מבחינה ארגונית.

רומן ברונפמן: אני לא אומר שזה יביא לנו עולים, אבל אני אומר שמבחינה ארגונית זוהי קפיצת דרך אדירה.

עמרי שרון: בשלב שני זה כן יכול להביא עולים, בגלל שאם תהיה קליטה נכונה ורכה יותר במבנה הזה, זה יכול ליצור את האמירה –

רומן ברונפמן: נכון, נכון.

רומן ברונפמן: האם אתה חושב שאני סתם נותן קומפלימנטים?

עמרי שרון: לפעמים.

עמרי שרון: תלוי מה אתה רוצה להשיג.

עמרי שרון: (בהומור).

רומן ברונפמן: אבל אני רוצה לחזור לנושא החברתי.

רומן ברונפמן: כל יהודי שני שעולה למדינת ישראל אינו יהודי לפי ההלכה.

רומן ברונפמן: נושא הגיור, נושא הרבנות ונושא הנישואין האזרחיים הם אחד מאבני היסוד של צמצום העלייה.

רומן ברונפמן: כל מי שיגיד לך אחרת ישקר לך בפנים.

רומן ברונפמן: כשכל עולה רביעי צריך לצאת מהארץ כדי להינשא, הוא הגורם הישיר לזה שאין עלייה למדינת ישראל.

רומן ברונפמן: כשבן-אדם מגיע מקייב והוא צריך לחזור לקייב כדי להינשא שם – הוא לא רוצה להישאר פה.

רומן ברונפמן: אגיד לך מה אומרים היום במוסקבה, אדוני ראש הממשלה.

רומן ברונפמן: היום במוסקבה יושבים 50,000 עולים עם דרכון ישראלי.

רומן ברונפמן: במוסקבה העיר יושבים היום 50,000 ישראלים.

רומן ברונפמן: כל אלה שלא מצאו מקומם פה נמצאים שם חלקם בגלל נושאים כלכליים וחלקם בגלל נושאים חברתיים יהודיים.

רומן ברונפמן: לכן, נושא הגיור, שמצוי היום אצלך במשרד, נושא היחס של הרבנות לעולים והיחס של ההצעה שהוכנה בוועדת בר-און בנושא ברית הזוגיות – אלה נושאים חשובים ביותר.

רומן ברונפמן: אני אומר זאת אפרופו המשא ומתן הקואליציוני, שכמה מהאנשים היושבים פה מנהלים בשבילך.

רומן ברונפמן: אני רוצה לומר עוד משפט אחד על מוסקבה.

רומן ברונפמן: אני ומרינה סולודקין, שגם למדנו שם וגדלנו שם, הבחנו באיזשהו הליך שצבי מגן יאשר אותו, לדעתי.

רומן ברונפמן: יש שם נסיגה מסויימת מהחופש הדמוקרטי ומהעולם הליברלי.

רומן ברונפמן: מצידנו, זה דבר שיכול באמת להכין את התשתית להגברת העלייה.

רומן ברונפמן: היהודים הם הראשונים להרגיש בזה והאוליגרכים הם הראשונים לשלם את זה.

רומן ברונפמן: בעקבות זאת יכולים להגיע גם אנשים מה-MIDDLE CLASS שקיים היום בערים הגדולות.

רומן ברונפמן: וזה פוטנציאל אמיתי לעלייה.

אריאל שרון: מה קיים שם היום?

רומן ברונפמן: נסיגה מהחופש הדמוקרטי והליברלי וחזרה של השלטון הסובייטי.

רומן ברונפמן: זה נמצא בראשית הדרך.

רומן ברונפמן: אלה הדברים בקצרה.

אריאל שרון: אני מבין שיש גם ארגונים שונים שפעילים שם.

אריאל שרון: הרי נשיא רוסיה הוא נגד עלייה.

רומן ברונפמן: נכון מאוד.

נתן שרנסקי: או נשיא צרפת.

רומן ברונפמן: אין ספק בכך.

מיכאל מלכיאור: כדי לסיים את העניינים שרצינו להעלות בטון חיובי, אני רוצה להודות לראש הממשלה על ההחלטה לגבי "תגלית".

מיכאל מלכיאור: זה גם פוטנציאל גדול של חינוך וגם של עלייה.

מיכאל מלכיאור: אבל אני רוצה רק להגיד שגם עם הסכום המוגדל שהוחלט עליו זה עדיין באחוז ניכר פחות מהפוטנציאל שיש.

מיכאל מלכיאור: יש היום פוטנציאל של סטודנטים שרוצים לבוא הרבה יותר ממה שאפשר להביא.

מיכאל מלכיאור: וזה קורה פעם ראשונה עכשיו, אחרי האינתיפאדה.

מיכאל מלכיאור: גם הסכום שהוחלט עליו הוא עדיין נמוך באופן ניכר מהסכום שהיה צריך להיות במקור.

נתן שרנסקי: אבל זה 10 מיליון שקל יותר מאשר בשנה שעברה.

מר ליאור שוינקלשטיין: זה 10 מיליון דולר יותר.

קולט אביטל: בנושא הזה של הגיור השאלה היא האם אנחנו גם בודקים את האפשרות לאפשר ליותר יהודים להתגייר לפני שהם מגיעים לארץ ולעבור את התהליכים שם.

אריאל שרון: דיברתי על זה גם עם הרבנים הראשיים וגם עם הרב דרוקמן שמטפל בנושא.

מיכאל מלכיאור: גם סלאי מרידור נלחם בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד שקצב הפעילות בנושא זה שקיים היום, גם עם הרב דרוקמן וגם עם הרבנים הראשיים, הוא כזה שבינתיים לא זז שום דבר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה שנדע שכל יום שעובר פירושו אובדן עלייה.

מיכאל מלכיאור: פשוט צריך לדעת את זה.

קולט אביטל: ראש הממשלה, זה המכלול שרצינו להעלות בפניך.

יגאל יאסינוב: אני אמנם רציתי להעלות את הנושא של אשקלון, אבל אתה התייחסת אליו בצורה די מספקת.

יגאל יאסינוב: לצערי, גיליתי שזה לא המקרה היחיד שקרה בימים האחרונים.

יגאל יאסינוב: היה גם מקרה של התבטאויות של ראש העיר ערד.

יגאל יאסינוב: אלה היו התבטאויות גזעניות.

יגאל יאסינוב: פשוט זה היה משהו לא מהרמה הרגילה.

יגאל יאסינוב: ראש העיר התבטא והודיע שכל הבעיות בעיר הן רק בגלל שבאו לשם עולים.

יגאל יאסינוב: בראיון לעיתון "הארץ" הוא אמר שבגלל בוא העולים לערד התושבים הוותיקים עזבו את העיר.

עמרי שרון: דרך אגב, הוא ניצח עם כל העולים.

עמרי שרון: הוא עשה שם "תרגיל מבריק".

יגאל יאסינוב: זו בעיה מאוד קשה.

יגאל יאסינוב: אדוני ראש הממשלה, אני חושב שאתה צריך לדעת על זה ואת המקרים האלה צריך לעצור.

יגאל יאסינוב: ראש העיר צריך להבין שהוא נבחר להיות ראש העיר של כל תושבי העיר, לעבוד איתם ולא לזרוק מהעיר חלק מהאוכלוסיה, שכן זה בעצם מה שאני הבנתי מהעניין.

יגאל יאסינוב: דרך אגב, אנחנו התחלנו שם בפעילות, כמו "לך הביתה מוטי".

יגאל יאסינוב: אני רוצה להמשיך את מה שאמר חבר הכנסת ברונפמן ואת מה שאמר חבר הכנסת מלכיאור לגבי הגיור והנישואין האזרחיים, שזה בעצם הדבר המרכזי שהיום דוחה את העלייה וגורם לחלק ניכר מתושבי המדינה לעזוב את הארץ, כי הם מגיעים לדבר שהוא ביזיון, שהם חייבים לנסוע כדי להינשא בחו"ל.

אריאל שרון: ואם הוא יתחתן בחו"ל?

יגאל יאסינוב: אדוני ראש הממשלה, אני יושב מולך כאחד מאלה שלא יכול להינשא בארץ.

יגאל יאסינוב: אני יהודי, אבל אני לא יכול להינשא בארץ.

אריאל שרון: מאחר שזה עניין אישי כזה, לא נעים, אל תסביר לנו למה.

אריאל שרון: אתה לא חייב להסביר.

יגאל יאסינוב: אני יכול להסביר.

יגאל יאסינוב: אני יהודי על-פי ההלכה, אבל אני לא אסע לחו"ל כדי להינשא, כי אני לא חושב שחבר-כנסת במדינת ישראל צריך לעשות את הדבר הזה.

יגאל יאסינוב: זה גם ביזיון למדינה, לכנסת ולנו כיהודים.

יגאל יאסינוב: אני יודע שכרגע אני מנהל משא ומתן קואליציוני שיכול להביא לביטול אותן התחייבויות בהסכם הקואליציוני שהיה קיים איתנו לגבי נושא הגיור.

יגאל יאסינוב: אני חושב שאסור לעשות את זה.

יגאל יאסינוב: על כן, החלטתי להביא אליך היום בקשה אישית שלי להינשא במדינת ישראל ביחד עם החברה שלי ולא דרך הרבנות.

יגאל יאסינוב: אני חושב שזה הדבר היחיד שאפשר לעשות.

יגאל יאסינוב: (מגיש פנייה בכתב בנושא זה לראש הממשלה)

קולט אביטל: זה ה"סקופ" של השנה.

יגאל יאסינוב: אולי זה ה"סקופ" של השנה, אולי זה לא ה"סקופ" של השנה.

אריאל שרון: אני רואה ששם חברתך הוא ד"ר טטיאנה וייסמן.

אריאל שרון: אני ארשום אתכם (בהומור)...

יגאל יאסינוב: אתה האדם היחיד במדינה שיכול לעשות זאת.

נתן שרנסקי: יש מניין ואפשר לעשות זאת במקום.

נתן שרנסקי: (בהומור).

יגאל יאסינוב: זה יכול להביא להתחלה של נישואין אזרחיים במדינה.

מיכאל מלכיאור: יש לי אישור לערוך חופה.

מיכאל מלכיאור: ..

יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לעשות זאת דרך הרבנות.

קולט אביטל: האם חברתך היא יהודייה?

יגאל יאסינוב: היא לא יהודייה על-פי ההלכה.

אריאל שרון: מה זאת אומרת?

אריאל שרון: אמה לא היתה יהודייה?

יגאל יאסינוב: האמא שלה לא הוכרה כיהודייה על-פי ההלכה.

מר אילן כהן: בזה אני לא יודע לטפל, אדוני ראש הממשלה.

מר אילן כהן: (בהומור).

אריאל שרון: היחידי שיכול לטפל בזה זה ליאור שוינקלשטיין, עוזרי.

אריאל שרון: (בהומור).

אריאל שרון: חבר הכנסת יאסינוב, אגיד לך מה, זה נראה כאילו שהפכנו את זה לדבר מצחיק, אבל תרגיש בנוח.

יגאל יאסינוב: ראש הממשלה, אין לי כל בעיה.

יגאל יאסינוב: עשיתי זאת, כמובן, כדי למקד טיפ-טיפה את הדיון בנושא.

רומן ברונפמן: יגאל, אם אתה כבר מדבר, תסביר לראש הממשלה שאם אתה באמת רוצה להביא אותה ארצה אתה צריך להפקיד ערבות של 30,000 דולר.

יגאל יאסינוב: היא נמצאת בארץ.

יגאל יאסינוב: היא כאן.

רומן ברונפמן: לא, נניח שהיא לא בארץ.

יגאל יאסינוב: יש לי הכבוד שהיא אזרחית ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להוסיף ולומר לראש הממשלה שביקשו ממני לפתוח משרד רבנות בקפריסין, כדי לטפל בכל הישראלים שרוצים להינשא.

מיכאל מלכיאור: מה שאני אומר זה רציני.

מיכאל מלכיאור: אגב, זה הענף השלישי בהכנסות של קפריסין.

מר ישראל מימון: אולי תפתח יחידת סמך בקפריסין.

מר ישראל מימון: ..

קולט אביטל: אדוני ראש הממשלה, נחזור לדברים הרציניים יותר.

קריאות: זה רציני.

קולט אביטל: פתחתי והזכרתי את נושא האתיופים.

קולט אביטל: כמובן, בישיבה כזאת אנחנו לא נכנסים לכל הבעיות שמעסיקות אותנו בחינוך, כמה עולים נזרקים או נוטשים בתי ספר וכמה מהם מגיעים לרחובות, לצערנו, וכו'.

קולט אביטל: כל הבעיות האלה הן בעיות שאנחנו דנים בהן ואנחנו לא רוצים להטריד אותך בהן.

קולט אביטל: אבל אנחנו כן חושבים שקהילה האתיופית היא קהילה מיוחדת.

קולט אביטל: הרב מלכיאור העלה את נושא הפרוייקט הלאומי.

קולט אביטל: ללא כל קשר לפרוייקט הלאומי, מכיוון שמגיעים עדיין 3,200-3,300 איש בשנה, קרי: 300 בחודש, הרעיון שבשנה הבאה לא תהיה פרוטה למשכנתאות אומר שלא רק שחלקם הגדול יצטרכו להמשיך להישאר במרכזי קליטה, אלא שנשלם בריבית דריבית.

ציפי לבני: בעניין הזה אני מצטרפת לדברים.

ציפי לבני: המצב הוא בלתי-נסבל.

ציפי לבני: בתקציב 2005 אין כרגע אגורה לנושא הזה והנושא צריך לקבל פתרון.

ציפי לבני: אחרת הם יברחו.

אריאל שרון: בכל הדיונים אני תמיד עומד על הדברים האלה.

אריאל שרון: אילן, לא קיבלנו עדיין הצעה מהאוצר.

ציפי לבני: מדובר בנושא המשכנתאות לעולי אתיופיה והמענקים.

מר אילן כהן: יש 100 מיליון שקל שהם בבסיס התקציב.

ציפי לבני: אין 100 מיליון שקל בבסיס התקציב.

ציפי לבני: יש אפס.

ציפי לבני: קיבלתי לפני שנה 100 מיליון שקל.

ציפי לבני: אנחנו צריכים עכשיו 370 מיליון שקל כדי שהאנשים לא יהיו ברחוב.

ציפי לבני: דרך אגב, הם לא יכולים לשכור דירות, לא קל להם לשכור דירות, ואני אומרת זאת בלשון המעטה.

ציפי לבני: הנושא צריך לקבל פתרון.

קולט אביטל: גם אלה שנמצאים כבר פה צריכים לצאת ממרכזי הקליטה.

קולט אביטל: ככל שמחזיקים אותם יותר זמן במרכזי הקליטה זה יותר קשה.

אריאל שרון: את הנושא הזה צריך יהיה להעלות ביום ראשון.

מר אילן כהן: כן, אבל אין פתרון כרגע.

אריאל שרון: מה זה אין פתרון?

עמרי שרון: אילן, אם אתה אומר שאין פתרון – פירוש הדבר שאתה משאיר אותם שם.

מר אילן כהן: אשמח לקבל הצעות, אם מורידים מהחינוך, או מהשיכון.

מיכאל מלכיאור: תוריד מהורדת המסים.

מיכאל מלכיאור: מה-2.5 מיליארד שקל שיש השנה כתוצאה מהורדת מסים היינו מוותרים על ה-350 מיליון שקל.

מר אילן כהן: זה לא עוזר לך.

מיכאל מלכיאור: זה כן עוזר.

מר אילן כהן: אז תיכנס עכשיו ותלמד את המגבלות של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני יכול להמציא לך הרבה דברים שמהם אפשר להוריד.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא הוויכוח עכשיו.

מר אילן כהן: אשמח שתאמר לי.

מיכאל מלכיאור: אתה לא יכול להגיד שהאנשים האלה ייזרקו לרחוב.

מר אילן כהן: לא אמרתי דבר כזה.

מר אילן כהן: אמרתי שאשמח שחברי הכנסת או השרים ימצאו לי מקורות.

אריאל שרון: הבעיה של אילן כהן היא שהוא מכיר את המצוקות שיש.

מר אילן כהן: אפשר לחפש.

מר אילן כהן: אבל אשמח שגם שרים וחברי כנסת יציעו לי מקומות שהם חושבים שצריך להוריד בהם, אולי בפגים, או בניתוחים.

נתן שרנסקי: אבל למה הורדנו את זה?

נתן שרנסקי: זה דבר שהיה קיים במשך שנים.

מר אילן כהן: ראשית, לא הורדנו וצריך למצוא לזה פתרון.

מיכאל מלכיאור: כן הורידו.

ציפי לבני: היו מענקי משכנתאות והם בוטלו.

אריאל שרון: צריך לדון בנושא העלייה.

אריאל שרון: לנושא יש גם השלכות אחרות, קשות.

אריאל שרון: אני סברתי שבאיזושהי צורה אנחנו עומדים בזה.

אריאל שרון: צריך להעביר את בקשתי בנושא העלייה.

אריאל שרון: יש פה עוד כמה דברים.

אריאל שרון: אבל את הנושא הזה צריך מיד להעביר.

מר אילן כהן: צריך לקצץ במקום אחר.

קולט אביטל: ראש הממשלה, האם נשמע את התייחסותך לסוגיות שהעלינו?

אריאל שרון: כן.

אריאל שרון: לפני כן – השרה לבני, בבקשה.

ציפי לבני: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו ואעשה זאת בקיצור.

ציפי לבני: ביטול המשכנתאות יצר שתי בעיות.

ציפי לבני: קודם כל, היתה הבנה בזמנו גם של האוצר שהם חייבים לתת את המענקים לעולי אתיופיה.

ציפי לבני: הם רק ביקשו להחריג אותם ולשים אותם בצורה נפרדת.

ציפי לבני: השנה הם החליטו פשוט לסגור את הקופה.

מר אילן כהן: דיברנו על פתרונות בסגנון הזה ואני חושב שאפשר למצוא אותם.

ציפי לבני: לא לעולי אתיופיה.

מר אילן כהן: גם לעולי אתיופיה.

מר אילן כהן: הרי דיברת איתי על הנושא הזה.

ציפי לבני: עולי אתיופיה לא יכולים לשכור דירות.

ציפי לבני: נושא המענקים הוא נושא שאני הולכת לבקש בכלל, גם לנושא הזה וגם ביחס לפריפריה.

ציפי לבני: הנחתי רעיון על שולחן משרד האוצר שיאפשר לפרוס את המענקים ולהחזיר מענקים בפועל גם לעולים וגם לכל אזרח ישראלי שיילך לנגב ולגליל, במגמה לעודד את המקומות האלה.

ציפי לבני: המשמעות היא להשתתף בהחזרים של אותו אדם מול הבנקים למשכנתאות, כאשר הוא לוקח את אותו סכום הלוואה והמדינה משתתפת איתו בהחזר.

ציפי לבני: התוצאה היא שיש סכום מאוד נמוך של כמה עשרות מיליונים בודדים שאנחנו מקבלים כנפח של משכנתאות, שהיה פעם מיליארד שקל.

ציפי לבני: הנחתי את הנושא על שולחן האוצר.

ציפי לבני: פניתי ללמ"ס ולבנק ישראל.

ציפי לבני: מחר יש לי דיון עם שר האוצר.

ציפי לבני: אם מרימים את הדבר הזה הוא נותן פתרון לנושא כמעט הכי מרכזי, כי ביטול המשכנתאות יצר אווירה מאוד בעייתית, גם אם הריבית ירדה.

ציפי לבני: זה יצר בעיה מאוד קשה.

ציפי לבני: בעניין האתיופים – אין להם כושר החזר בכלל.

ציפי לבני: 100% מההלוואה שלהם היתה מענק.

ציפי לבני: לכן, הם היו באמת קבוצה נפרדת, מיוחדת, שצריך לתת לה פתרון, כי אחרת לכל אותם 300 איש שמגיעים כל חודש החל מתאריך מסויים אין פתרון לתת להם.

ציפי לבני: בנושאים אחרים אנחנו נמצאים בקשר מול הוועדה ואני חושבת שבסך הכל אנחנו עובדים ביחד נכון.

ציפי לבני: יש כמה פתרונות לא על-ידי בנייה ציבורית, כי בבנייה הציבורית בפריפריה בסוף הדירות עומדות ריקות, משום שהעולים לא רוצים להגיע לשם.

ציפי לבני: יש לנו דירות ריקות בקרית-שמונה, בירוחם, שאליהן הם לא רוצים להגיע.

ציפי לבני: לכן, צריך לעודד את הנושא דרך ההשכרה, ואני חושבת שזה כן רעיון טוב, או בדרכים של עידוד בנייה להשכרה.

אריאל שרון: האם אלה בתים שבנו לבנייה פרטית?

ציפי לבני: לא, זה דיור ציבורי בבעלות המדינה.

ציפי לבני: חלק מהדירות מחזיקה "עמידר".

אריאל שרון: ואנשים לא רוצים ללכת לשם?

ציפי לבני: לא.

ציפי לבני: לא.

ציפי לבני: במקומות האלה הבעיה היא בעיית תעסוקה.

קולט אביטל: כשעבר החוק של הדיור הציבורי נמכרו דירות והכסף הוחזר לאוצר.

קולט אביטל: יושבים באוצר 500 מיליון שקל שהיו אמורים להיות מוחזרים לבנייה ציבורית.

קולט אביטל: אבל הכסף יושב שם.

ציפי לבני: אפשר אולי לקבל חלק מהסיוע דרך הסוכנות היהודית.

ציפי לבני: אפרופו, ישנו ההסכם שנעשה עם "עמיגור" לתשלום של מאות מיליונים של שקלים.

ציפי לבני: הייתי מאוד שמחה אם היו מייעדים את זה לנושא, או לחילופין מכניסים את זה בחזרה פנימה לפתרונות דיור.

קולט אביטל: אגב, כתוצאה מזה שלא משקיעים בנושא אנחנו מפסידים כסף שאפשר היה לקבל בחו"ל.

קולט אביטל: 60% מהבנייה היא של "עמיגור".

ציפי לבני: יש שני היבטים בנושאים של "עמיגור".

ציפי לבני: יושב-ראש הסוכנות היהודית יכול להסביר את הנושא.

ציפי לבני: במסגרת חוק הדיור הציבורי ניתנה אפשרות למי שגר בדירות לרכוש את הדירות.

ציפי לבני: מאחר שחלק מהדיור הציבורי היה בבעלות "עמיגור", שהיא בבעלות הסוכנות היהודית, התנתה הסוכנות היהודית את ההצטרפות למבצע שהמדינה תקנה ממנה בתשלום מלא את הדירות שלא נמכרו ותמשיך להחזיק בהן על דייריהן.

ציפי לבני: זה הסכם חתום.

ציפי לבני: אני לא יכולה לפתוח אותו עכשיו, לצערי.

ציפי לבני: אבל התוצאה היא שהמדינה הולכת לשלם ונדמה לי שיש היום דרישה ל-200 מיליון שקל, שהונחה לפתחו של האוצר, או שהיא בדרך אליו.

ציפי לבני: זה אמור להביא למצב שבו המדינה תקנה דירות שיושבים בהן דיירים שלא מעוניינים לרכוש את הדירות.

ציפי לבני: אני חושבת שבמצב כזה אולי אפשר לפחות לייעד את הכסף הזה – אם אי-אפשר לפתוח את ההסכם – למטרות שעליהן דיברנו עכשיו, ובין היתר אולי בנייה לקשישים שהיא מאוד בעייתית בנושא הזה וכדומה.

ציפי לבני: אעבור לדבר השני שאני מתכוונת לתת לו פתרון ב-2005.

ציפי לבני: יש הסכמים עם קרנות שנותנות חלק מהכסף תמורת MATCHING מהמדינה.

ציפי לבני: ב-2004 במשרד השיכון לא ניתן לזה מענה ואני בהחלט מתכוונת לתת לזה פתרון ב-2005, כי אני חושבת שחבל להפסיד כסף.

ציפי לבני: מדובר על שני-שליש שיינתנו ואנחנו ניתן את השליש.

ציפי לבני: ביחס לבנייה קלה – הבעיה הזאת היא בעיה נכונה, היא בעיה קיימת.

ציפי לבני: דרשתי מהאוצר, במסגרת תקציב 2005, לקבל כ-40 מיליון שקל או 32 מיליון שקל לנושא, ובעקבות הלחצים, היום בדרכי הנה כבר קיבלתי הודעה מהאוצר שכבר עכשיו הם יעמידו לנו 10 מיליון שקל.

ציפי לבני: הדברים נעשים על-פי בדיקות מהנדסים שקבעו שהדירות הן לא למגורים.

ציפי לבני: זאת אומרת, הם לא קבעו שהשיפוץ לא יביא אותן למצב הזה.

ציפי לבני: חלק מהעניין הוא גם עניין של תחזוקה.

ציפי לבני: אבל הבעיה הזאת היא בעיה אמיתית, היא מונחת לפתחה של המדינה והיא דורשת תיקצוב.

ציפי לבני: אני נמצאת עכשיו בדיונים מול האוצר כדי לקבל עוד כסף לעניין הזה.

ציפי לבני: בנוגע להשכרה – אכן היה קיצוץ ולא חוזר שום דבר מהקיצוץ הזה בשנת 2005.

ציפי לבני: יש כאן גם עוד מצב שבו מוקטן שכר הדירה לעולים בתקופה של 5 שנים.

ציפי לבני: זאת אומרת, בשנה השנייה הם מקבלים 500 שקל וגומרים ב-90-100 שקל לחודש אחרי 5 שנים, שזו גם סיטואציה די בעייתית.

ציפי לבני: בסוף הם מגיעים ל-100 שקל לחודש.

קולט אביטל: וממה ישלמו הקשישים?

ציפי לבני: מה שאמרתי זה לגבי הזכאים, לא לגבי הקשישים.

ציפי לבני: הקשישים מקבלים יותר.

ציפי לבני: יש כמה פתרונות יצירתיים בנוגע לקשישים.

ציפי לבני: אני לא רוצה להיכנס אליהם עכשיו.

ציפי לבני: מדובר בניצול המשאבים שעומדים בפני המדינה.

ציפי לבני: למשל, בנייה בקרקע שמיועדת לצרכי ציבור ברשויות המקומיות, דבר שמביא את עלות הקרקע לאפס.

ציפי לבני: התוצאה היא הוזלה מאוד משמעותית.

ציפי לבני: מדובר ביצירת תמריץ, בין אם זה ליזם ובין אם זה לרשות המקומית, להיכנס לעניין.

ציפי לבני: יש הסכמה עקרונית מהאוצר.

ציפי לבני: אם נצליח בזה בימים הקרובים, לדעתי זה יכול לשנות את כל הסיטואציה בנוגע לפתרון הדיור לקשישים.

ציפי לבני: הסכמנו באמת כמעט על הכל.

אריאל שרון: זה להשכרה?

ציפי לבני: כן.

ציפי לבני: אבל זה לקשישים.

ציפי לבני: מסתבר שעל-פי חוק התכנון והבנייה, אחרי בדיקה בחלק מהמקומות, ואלה בדרך כלל מקומות שאנחנו רגילים לראות לצרכים ציבוריים, כמו בתי-ספר וכו', אפשר לנצל לצרכים האלה.

ציפי לבני: התוצאה היא הורדת עלות הקרקע באיזורי ביקוש, שבהם זה הון כסף.

ציפי לבני: שוחחתי בעניין זה עם חלק מראשי הרשויות.

ציפי לבני: יש די התלהבות להיכנס לעניין הזה כמתן פתרונות.

ציפי לבני: בנוגע לעסקים קטנים – כאן אני מוכרחה לומר שנכנסנו לעניין במלוא הכוח.

ציפי לבני: יש עזרה מצויינת לעולים.

ציפי לבני: תוך כדי זה שדיברו על עסקים קטנים ביקשתי שיביאו לי מכתב לדוגמא.

ציפי לבני: כל יום אני מקבלת מכתב כזה.

אריאל שרון: נאמר לי שיש קשיים בעניין זה ושלא מתייחסים לנושא ברצינות.

ציפי לבני: זה איננו נכון.

ציפי לבני: במקרה, תוך כדי זה שהנושא עלה, ביקשתי שיביאו לי מכתב מהשולחן שהגיע היום.

ציפי לבני: כל יום אני מקבלת מכתבים כאלה.

ציפי לבני: כך כתוב: מכתב הערכה – אני גברת פלונית מבקשת להביע את תודתי והערכתי למשרד הקליטה.

ציפי לבני: אני עולה חדשה מאתיופיה ולא חלמתי לפתוח עסק, אבל זה קרה.

ציפי לבני: ביקשתי הלוואה וכו'.

ציפי לבני: יש לנו עובדים מיומנים שעובדים מול העולים ומדברים איתם בשפתם.

רומן ברונפמן: ציפי, זה לא המקרה.

ציפי לבני: רק שנייה.

ציפי לבני: בנוסף, אומרת אותה גברת במכתבה: יש לי חנות יפה ומשגשגת, למרות דעתם של אחרים שלא אצליח בעסקים בגלל שבאתי מאתיופיה ואני לא מבינה כלום.

ציפי לבני: אני מסיימת את הדברים בנימה חיובית זו.

ציפי לבני: מכל מקום, נכנסנו לעניין הזה והגדלנו את ההלוואות שניתנות.

ציפי לבני: אנחנו נותנים היום גם חלק ב' בנוסף ל-35,000 שקל.

ציפי לבני: אנחנו הולכים להוסיף לפרוייקטים מיוחדים דווקא.

ציפי לבני: נושא העסקים הקטנים הוא נושא שנכנסנו אליו מכל הכיוונים והוא עובד מול עולים בצורה דווקא יפה.

ציפי לבני: התחלנו בזה גם מול עולים פוטנציאליים.

ציפי לבני: יש עכשיו יהודים מצרפת שנמצאים באילת.

ציפי לבני: הגיעו אליהם עובדי משרד הקליטה למלונות, פתחו שם יריד וישבו איתם כדי להסביר להם גם על ההזדמנויות העסקיות בארץ.

ציפי לבני: לגבי נושא המשטרה – הבעיה שהועלתה היא בעיה שקיבלה ביטוי נוראי עכשיו, אבל היא כל הזמן קיימת מתחת לפני השטח.

ציפי לבני: אני בזמנו נפגשתי גם עם מפכ"ל המשטרה.

ציפי לבני: אנחנו רואים חלק מהפתרון על-ידי השמת קציני מבחן ומגשרים שהם דוברי השפה.

ציפי לבני: אבל אני חושבת ששינוי מהותי יהיה אם המשטרה תגייס עולים, כי היום בהסתכלות של העולה מול המשטרה הם מסמנים את האוייב.

ציפי לבני: ל"ישראלי" יש אח במשטרה, בן-דוד במשטרה, שכן במשטרה.

ציפי לבני: השוטרים עצמם הם חלק מההווייה.

קולט אביטל: דיברנו גם עם המפכ"ל וגם עם השר והתשובות היו שליליות.

קולט אביטל: זאת אומרת, יש רצון, אבל אין כסף, אין תקנים.

קולט אביטל: יש מעט מאוד תקנים.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על שני דברים: על גיוס אנשים שיכולים לדבר את השפה ועל גיוס שוטרים בכלל מקרב הקהילה הרוסית והאמהרית.

קולט אביטל: הדבר פשוט לא בא על פתרונו ואני חושבת שצריך לעבוד מול השר לביטחון פנים.

יגאל יאסינוב: אם הם כבר מגוייסים הם לא מגוייסים לאותם תקנים שצריך, קרי: לא חוקרים, לא מגשרים.

ציפי לבני: אנחנו הכנסנו אנשים בעיקר לטיפול בנושא הנוער.

יגאל יאסינוב: 14 תקנים.

ציפי לבני: אנחנו כמשרד הכנסנו גם במשרד הרווחה עובדים סוציאליים וקציני מבחן.

ציפי לבני: אבל המשטרה היא מערכת שצריכה לגייס עולים.

רומן ברונפמן: והיא נמנעת מלגייס עולים.

רומן ברונפמן: היא נמנעת באופן עקבי.

ציפי לבני: הם טוענים שהם פתוחים לזה.

רומן ברונפמן: זה בהצהרה.

רומן ברונפמן: אבל בפועל הם לא מגייסים עולים.

גב' מירלה גל: יש לנו תכנית חדשה בכמה ישובים לטיפול בבני נוער עוברי חוק באמצעות מגשרים.

ציפי לבני: העניין הוא שעדיין צריך מגשרים שלנו מול המשטרה.

ציפי לבני: וזה לא חלק מובנה בתוך המערכת.

רומן ברונפמן: נכון.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: נשמח לשמוע אותך, ראש הממשלה.

אריאל שרון: כן, בהחלט.

אריאל שרון: אילן כהן, האם אתה רוצה להתייחס?

מר אילן כהן: לא.

מר אילן כהן: חלק מהדברים אני מכיר וגם ישבתי עם הוועדה בחלק מהמקרים.

רומן ברונפמן: אדוני ראש הממשלה, אני רק רוצה לתקן משהו.

רומן ברונפמן: מה שאמרת בנושא העסקים הקטנים, השרה לבני, נוגע לפתיחת עסקים קטנים.

רומן ברונפמן: חברת הכנסת מרינה סולודקין דיברה על עסקים קטנים של העולים שקיימים כבר 5-6-7 שנים ונמצאים עכשיו בתהליכי פירוק, או בפשיטת רגל.

רומן ברונפמן: אילן, דיברנו איתך על כך לפני כחודש ימים.

רומן ברונפמן: הרשות לעסקים קטנים מתנהגת בחשדנות כלפי העולים בגלל הערבויות.

מר אילן כהן: זה נושא שרשום אצלנו.

רומן ברונפמן: זה הנושא שחברת הכנסת סולודקין דיברה עליו.

ציפי לבני: יש לנו מערכת מיוחדת מול העולים.

ציפי לבני: אפשר להתחבר.

רומן ברונפמן: זהו.

רומן ברונפמן: זה עניין של חיבור עם הרשות לעסקים קטנים.

גב' מירלה גל: למשל, ישנו עניין ההלוואה לשלב ב'.

גב' מירלה גל: זה נועד בדיוק למנוע את הקריסה של עסקים קטנים.

מר אילן כהן: בואו נחבר את הכוחות מול הרשות לעסקים קטנים.

רומן ברונפמן: הנה, זה הפתרון.

ציפי לבני: מאה אחוז.

אריאל שרון: טוב, אני מוכרח לומר שאני קצת מתקנא בחברי הוועדה, כי הם עוסקים בצורה יסודית בנושא שהוא בעיניי הכי חשוב, ממש הכי חשוב.

אריאל שרון: לדעתי, עתידה של ישראל תלוי בעלייה, וגם עתידו של העם היהודי תלוי בכך.

אריאל שרון: שמענו כאן את התיאור למה שקורה למי שנישא או נישאת ללא יהודי.

אריאל שרון: כל זה בהחלט רק מדגיש את החשיבות של העלייה.

אריאל שרון: עלה כאן נושא הבנייה הציבורית.

אריאל שרון: דובר על תור של 56,000 עולים.

אריאל שרון: האם רואים איזה פתרון לנושא הזה?

ציפי לבני: כן.

ציפי לבני: הצגתי זאת.

ציפי לבני: הבעיה המרכזית בתוך הקבוצה הזאת נוגעת לקשישים והזכאים ולגביהם אנחנו יוצאים בשורה של פתרונות שסוכמו ממש תוך כמה ימים.

אריאל שרון: בדירות נ"ר?

ציפי לבני: לגבי דירות נ"ר לנכים היתה בעיה איומה.

ציפי לבני: גם כאן אנחנו הולכים לעשות פרוייקט א', כשבחלק המטרה היא להמשיך לתת דיור לנכים.

ציפי לבני: היתה בעיה עם פרפלגים במסגרת ביטול המענקים על-ידי האוצר.

ציפי לבני: אבל חבר הכנסת בן-אליעזר הגיש היום הצעת חוק והכסף הזה יחזור לתקציב.

ציפי לבני: אנחנו יוצאים עכשיו בפרוייקט שייתן פתרון של שכירות ארוכת טווח לאותם נכים בדירות מיוחדות, בהשקעה מיוחדת, לא כרכישה, אלא כשכירות לנכים.

קולט אביטל: מתי?

קולט אביטל: ב-2005?

ציפי לבני: עכשיו, תוך כמה ימים.

ציפי לבני: לא מחכים ל-2005.

ציפי לבני: העניין סגור.

אריאל שרון: מה הצלחתם לפתור בנושא המשכנתאות?

ציפי לבני: בוטלו מענקי המשכנתאות ויש הצעה שהנחתי בפני האוצר.

ציפי לבני: אמרתי לאוצר: תראו, המשכנתאות עלו בשה 1.2 מיליארד שקל.

ציפי לבני: זה היה נטל על תקציב המדינה והם ביטלו את הכל.

ציפי לבני: התוצאה היתה מאוד הרת אסון.

ציפי לבני: זה פגע בעלייה ובכלל בזוגות צעירים.

ציפי לבני: בפריפריה זה פשוט מחק את כל התחלות הבנייה.

רומן ברונפמן: זה מחק שם את ענף הבנייה.

ציפי לבני: זה המצב בפריפריה בעיקר.

ציפי לבני: אמרנו להם: אדם ייקח את אותה הלוואה, המדינה תיתן לו במסגרת הבנקים למשכנתאות את אותו סכום.

ציפי לבני: בגלל ביטול המענקים הסכום שהוא צריך לשלם כל חודש גדל.

ציפי לבני: המדינה תשתתף, תחזיר עבורו מדי חודש חלק מהמשכנתא שלו.

ציפי לבני: מה התוצאה?

ציפי לבני: מבחינת הבן-אדם זה אותו דבר.

ציפי לבני: הוא כאילו צריך להחזיר את מה שהוא היה צריך להחזיר לפני ביטול המשכנתאות.

ציפי לבני: מה המדינה מרוויחה מזה?

ציפי לבני: במקום להוציא סכום חד-פעמי של מיליארד שקל בשנה, היא מוציאה מדי שנה סכומים קטנים יותר.

ציפי לבני: בעצם אנחנו פורסמים את המענק.

ציפי לבני: האוצר אמר שמבחינה רישומית הוא לא יכול להסתדר עם זה, כי הם צריכים לרשום את הכל באותה שנה.

ציפי לבני: פנינו גם ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה שאחראית על הרישום וגם לבנק ישראל.

ציפי לבני: דרך אגב, יש לנו דוגמאות מארצות הברית, אם כל הרישומים, המצביעות על כך שאפשר לעשות את זה.

ציפי לבני: יש לי מחר בתשע בבוקר דיון אצל שר האוצר על העניין הזה.

ציפי לבני: להערכתי וגם להערכת אילן כהן – ויש לנו את כל הנתונים – אפשר לעשות את זה.

ציפי לבני: ואז, ב-35 מיליון שקל – שזה כלום – אנחנו מקבלים נפח הלוואות כפי שהיה ב-2002, במיליארד שקל.

ציפי לבני: אני נפגשת מחר עם השר נתניהו על העניין הזה בכובע המשותף כשרת השיכון.

מר אילן כהן: אני חושב שהשרה צודקת.

מר אילן כהן: זה בר ביצוע.

מר אילן כהן: לא צריך לרשום את הכל.

מר אילן כהן: זה גם דומה לרעיון שדיברנו עליו בעבר.

מר אילן כהן: אמרתי כבר לאגף התקציבים שאני תומך ברעיון.

מר אילן כהן: אני יודע שמחר השרה תיפגש עם שר האוצר.

מר אילן כהן: הבהרתי שאנחנו תומכים ברעיון.

ציפי לבני: נכון.

ציפי לבני: זה עדיין לא נותן לי פתרון לאתיופים, שזו בעיה נפרדת.

אריאל שרון: אנחנו מוכרחים לפתור את הבעיה למסגרת של 300 עולים בחודש.

אריאל שרון: אין ברירה.

אריאל שרון: מוכרחים לפתור את זה.

אריאל שרון: אין ספק, וזה כבר נאמר כאן, שלעלייה צריך דיור ותעסוקה.

אריאל שרון: לעניין הבנייה הקלה שמתמוטטת – כל אמריקה מכוסה בבנייה הזאת.

אריאל שרון: אולי זה עניין של דרך טיפול לא נכונה.

קולט אביטל: כנראה שזה הטיפול.

ציפי לבני: התחזוקה היא מאוד בעייתית.

ציפי לבני: וזה אחרי השיפוץ.

אריאל שרון: לגבי דירות לשכירות – מדברים עכשיו על שני הפרוייקטים האלה שמנסים.

ציפי לבני: ה"פיילוטים".

ציפי לבני: זה נעשה עכשיו ממש בכובע של משרד השיכון.

ציפי לבני: ביקשנו מהאוצר לשבת ביחד עם חברת הכנסת קולט אביטל, שהגישה את הצעת החוק.

ציפי לבני: אנחנו רוצים לנסות להריץ את זה גם בתמיכה ממשלתית, קרי: שזה יהיה דבר קבוע ולא רק "פיילוט".

מיכאל נודלמן: נדמה לי שיש בנושא הזה את החוק של שטרית.

ציפי לבני: אני יודעת.

ציפי לבני: גם הוא דיבר עם השר נתניהו על העניין הזה.

ציפי לבני: הוא מצטרף לעניין בשמחה רבה.

אריאל שרון: את הנושא הזה צריך להזיז.

אריאל שרון: לגבי ילדים חסרי מעמד – נראה לי שאת הנושא הזה צריך להביא לממשלה מיד.

אריאל שרון: הנושא לא יטופל אלא אם הוא יובא לממשלה בתור הצעת החלטה, כי אחרת זה יילך שם לאיבוד בתוך כל הדברים שיש.

אריאל שרון: זה פשוט דבר שלא יכול להיות.

נתן שרנסקי: יש לשר הפנים ועדה לנושאים האלה.

נתן שרנסקי: זו בעיה אמיתית.

אריאל שרון: צריך להביא את הנושא הזה מיידית.

אריאל שרון: צריך להציג את הבעיה לפני הממשלה מה שיותר מהר אני בעד להכניס את הנושא הזה כנושא מיד.

אריאל שרון: זוהי הרי חלמאות שבחלמאות.

אריאל שרון: קיים צורך לשנות את דרכי החשיבה בארץ מבחינה אסטרטגית ביחס לעלייה.

אריאל שרון: לגבי קליטת מדענים – מה אנחנו עושים עם הדבר הזה?

ציפי לבני: סליחה, לא התייחסתי לזה.

ציפי לבני: צריך לדייק, לא חסר סכום של 91 מיליון שקל בנושא זה.

ציפי לבני: ה-91 מיליון שקל הם סך כל הסכום.

ציפי לבני: חסרים היום 20 מיליון שקל, שמדי שנה האוצר עושה איתנו ויכוח על כך ובסוף הוא מוסיף את הכסף.

מר אילן כהן: הוא מוסיף זאת תוך כדי השנה.

ציפי לבני: נושא זה נגמר תמיד במסדרון, לפני אישור התקציב.

נתן שרנסקי: האוצר לא אוהב את התכנית.

קולט אביטל: תגיד לי, מה עושה האוצר חוץ מעניין המסים?

אריאל שרון: אני בהחלט חושב שצריכים להיות יותר שליחי חינוך ואם לא יהיה חינוך, בצד החינוך להשכלה כללית, אם לא יהיה חינוך יהודי של עברית, תנ"ך, היסטוריה של העם היהודי, היסטוריה של ארץ ישראל וכל הסיפור – תהיה לכך השפעה.

אריאל שרון: אני מדבר גם על חינוך במובן של חכמת ישראל ודברים שמביאים גאווה כשרואים את ההיסטוריה של העם היהודי דרך החיים כאן וכן הלאה.

אריאל שרון: אם כל זה לא יהיה – גם עלייה לא תהיה.

אריאל שרון: אני חושב שהדבר הזה הוא בהחלט חשוב.

אריאל שרון: לגבי נישואי התערובת – הפתרון לכך הוא לימודים, עלייה לישראל וזירוז הגיור.

אריאל שרון: עוד לא רואים את הקצב המהיר של הגיור.

אריאל שרון: הייתי שמח לו היו מביאים את הוועדה אליי פעם אחת בחג הסוכות.

אריאל שרון: כל חג סוכות אני מארח חיילים וחיילות שלפי ההלכה הם לא יהודים.

אריאל שרון: אני עשיתי את זה כבר שלוש פעמים.

אריאל שרון: כשאתה נכנס לסוכה נראה לך שכולם ישראלים.

אריאל שרון: אני רואה את התגים, את הכומתות, והם משרתים ביחידות הכי טובות של צה"ל.

קולט אביטל: הם ישראלים.

מיכאל מלכיאור: הם ישראלים.

אריאל שרון: אני מוכרח לומר לכם שהדיבורים שלהם, ובעיקר של החיילות שהן בעלות כושר ביטוי בלתי-רגיל, מדהימים.

אריאל שרון: תמיד אני מתקנא ביכולת שלהם לבטא עכשיו, בזמן הזה, את הציונות, שאחרים לעתים מתייחסים אליה במרכאות.

אריאל שרון: אני מתקנא לשמוע את הדברים.

אריאל שרון: והתביעות תמיד הן לשרת יותר ביחידות לוחמות.

אריאל שרון: והחיילות – ואני כבר לא מדבר על זה שהן יפהפיות – מביעות את הנימים הכי ציוניים ששמעתי.

אריאל שרון: ממש.

אריאל שרון: מוכרחים לטפל בנושא מה שיותר מהר.

אריאל שרון: חבר הכנסת יאסינוב, אני צריך לתת לך תשובה איך לעשות את הדבר הזה.

אריאל שרון: זה סיפור טוב.

אריאל שרון: האם אתם לא נוסעים לפעמים לבקר את המשפחות?

אריאל שרון: אתה יכול ללכת לשם, תינשא ותחזור ארצה נשוי.

אריאל שרון: (בהומור)

יגאל יאסינוב: זו בעיה.

יגאל יאסינוב: לא אתחתן בחו"ל.

יגאל יאסינוב: העניין הוא עקרוני.

אריאל שרון: אני מבין את העניין העקרוני.

יגאל יאסינוב: אני לא חושב שתהליך הגיור צריך להיות מוסדר בצורה כזאת.

אריאל שרון: אנחנו הרי מכירים את הבעיה.

אריאל שרון: תראה, עם כל אלה שאני עוסק איתם היום בנושא היה לי נוח או קל לשבת פה בוועדה הזאת.

אריאל שרון: יכול להיות שאז היינו פותרים את הנושא הזה מזמן.

אריאל שרון: אבל אתה מכיר את הנושא.

אריאל שרון: בעניין היחס לעולים – צריך לשים לדבר הזה ולא להרפות.

אריאל שרון: באמת גיוס למשטרה היום הוא גיוס מאוד מצומצם בגלל ההוצאות הכספיות.

אריאל שרון: אבל אני חושב שחשוב שיגייסו למשטרה יוצאי חבר העמים ויוצאי אתיופיה כמה שאפשר.

ציפי לבני: יצאנו עכשיו בתשדיר שמחזק את העובדה שבאולימפיאדה חצי הם עולים חדשים, גם כדי ליצור את אפקט הדימוי בקרב החברה הישראלית לגבי ההצלחה שיש לעניין.

אריאל שרון: לא על כל דבר נתתי לכם תשובה.

אריאל שרון: אני רוצה לומר לכם שאני מייחס חשיבות רבה לכך שבאתם לכאן והעליתם את הדברים.

אריאל שרון: אני שמח שיש לנו ועדה כזאת שעומדת על המשמר.

אריאל שרון: יש כאן הרבה דברים שצריך לעשות.

אריאל שרון: לפי דעתי, יש דברים שבהם זה פשוט עניין של בירוקרטיה שאין לה שום מקום ויש נושאים שהם אולי מיוחדים לבעיות שישנן כאן ואנחנו צריכים למצוא לכולם פתרון.

אריאל שרון: אני מאוד מודה לכם.

אריאל שרון: פשוט נהניתי לבלות אתכם בשעתיים האלה.