ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 271, 2004-11-07 13:30

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות, על סדר היום, תקנות תגמולים לנפגעי פעולות איבה (קביעת דרגת נכות) (ביטול), תשס"ד 2004.

שאול יהלום: ובכן יש לנו את התקנות, וביטוח לאומי יסביר לנו את התקנות.

רועי קרת: כמו שאדוני יודע והועדה יודעת, יש אצלנו כלל שנכי פעולות איבה מוקבלים היום לנכי צה"ל ואנחנו מנסים לשמור על הכלל הזה לאורך כל החזית.

רועי קרת: עכשיו בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, ברוח אותו כלל, יש הוראה כללית שקובעת שדרגת הנכות, המבחנים שלפיהם קובעים את נכותו של נפגע איבה, יהיו בהתאם למבחנים הנהוגים במשרד הביטחון.

רועי קרת: אבל היתה תקנה, אותה תקנה שאנחנו מבקשים לבטל, קבעה משהו אני לא הצלחתי לשחזר למה זה נקבע, אבל זה שונה מהכללים שנהוגים במשרד הביטחון.

רועי קרת: במשרד הביטחון כללי העיגול המקובלים, מה שעד חצי נקודה מורידים לנקודה הקרובה כלפי מטה, ומה שמחצי נקודה ומעלה מעלים אותו לנקודה הקרובה כלפי מעלה.

רועי קרת: זאת אומרת, לפי הכללים במשרד הבטחון, אם למישהו יצא בגלל השקלול 18.3% אז זה 18% ואם יצא 18.8% אז זה 19%.

רועי קרת: אצלנו, אותה התקנה שאנחנו מבקשים לבטל קבעה כלל אחר, שכל דבר שהוא מעל השלם, מעוגל כלפי מעלה.

רועי קרת: עכשיו זה יצר איזשהו חוסר התאמה, גם מבחינת העיקרון שאנחנו תמיד מדברים עליו שהכללים יהיו זהים, וגם בעיה טכנית בגלל שאנחנו עובדים עם משרד הביטחון באון ליין, ובהמשך אולי אסנת תדבר על זה כי אני לא כל כך מכיר את העניין.

רועי קרת: המערכת שלנו למעשה היא מערכת פתוחה אחת, וזה יצר בעיות שונות בגלל השוני בקביעת גובה הנכות לאנשים שיש להם למשל 18.2 שאצלנו זה צריך להיות 19, ומשרד הביטחון מעגל אוטומטית ל- 18.

רועי קרת: ביטול התקנה יחזיר אותנו בחזרה לכללי העיגול הרגילים של משרד הביטחון, וזה מה שאנחנו מבקשים לעשות.

שאול יהלום: לפי המצב הוא קצת יותר טוב, ואתה מציע לי להרע את מצבם.

רועי קרת: אני מציע להרע את מצבם, אבל אני מציע לשמור על העיקרון של - - - ,

שאול יהלום: אני חושב שאנחנו באמצע מלחמה, ורק בשבוע שעבר בשוק הכרמל התפוצץ בן אדם, אם אפשר לקרוא לו בן אדם, וגרם לגמלאות, נכון?

רועי קרת: כן, אני פשוט לא מכיר את המקרים שם, אבל זה נכון.

רועי קרת: שוב, אנחנו תמיד מדברים על הצורך בהקבלה בין משרד הביטחון לבין פעולות איבה, הדבר הזה הוא פשוט טעות.

שאול יהלום: הנקודה היא בדרך כלל, שהם באים בטענה שיש בכלל עולם שלם, ובמשרד הביטחון אומרים שבדרך כלל זה נדיר שיהיה מוות למשפחה יותר מפעם אחת.

שאול יהלום: זאת אומרת, יש בן שכול, יש אח שכול, ועכשיו עם נפגעי פעולות האיבה זה נדיר שזה יהיה כך כי בדרך כלל, אבא ואמא היו באוטובוס, אבא וילדים, זאת אומרת הוא תופס אולי את המשפחה.

שאול יהלום: אז הם אומרים, בואו תשפרו וזה באמת פסיק שבפסיק.

שאול יהלום: למה לא לקחת את זה, בהזדמנות שתביאו מכלול של חוקים כמו השוואת הנהלים, שישוו בגדול לצורך העניין במקום לבטל אותו, אבל במיוחד לבטל את הפסיק שבפסיק, מה אתה אומר?

רועי קרת: קודם כל, לעניין של פטירת שני הורים או שני קרובים באותה הפעולה, אנחנו כבר הבאנו תיקון אחד שאושר בועדה הזאת, ואנחנו ראינו את ההבדל לעניין הזה שיש במשרד הביטחון לנפגעי פעולות איבה, אבל זה תיקון שנדרש בגלל השוני הרלוונטי בין שני הגופים.

רועי קרת: כאן יש הבדל שאי אפשר להצדיק אותו בשום צורה הגיונית, הוא גם לא יודע להגיד מה היא היתה.

רועי קרת: הוא יוצר גם אצלנו איזושהי תסבוכת, אולי בהמשך אסנת תדבר עליה, בגלל הקשר בין המערכות, כאשר מערכת אחת שלא יודעת לעבוד- - -,

שאול יהלום: יש שתי מערכות שפועלות?

אסנת כהן: במסגרת פעולות איבה, אנחנו עובדים על המערכת של משרד הביטחון.

אסנת כהן: זה אומר בעצם, שאם אני הולכת להזין משהו שהוא לא נכון, המערכת לא יודעת לקבל,

שאול יהלום: זאת אומרת שזו בעיה במחשב.

אסנת כהן: יש בעיה עם המחשב, ועל כך העיר גם מבקר המדינה בדוח הביקורת 54/א.

אסנת כהן: הוא טוען על כך שיש שוני, וצריך לבצע השוואה מסויימת.

אסנת כהן: אני חושבת, שההשוואה המסויימת הזאת גם צריכה להיות, אם אנחנו נדבר על הפסיק של הפסיק, לשני הכיוונים.

אסנת כהן: אני פה גם רוצה לציין, שאני לא כל כך מבינה על אלו דברים שונים מדברים, שכביכול במשרד הביטחון נותנים יותר ולנפגעי פעולות איבה נותנים פחות.

אסנת כהן: אני יכולה להגיד לך שמתוך המערכת, אנחנו לא נותנים פחות.

אסנת כהן: נכון שבמשרד הביטחון יש ועדת חריגים שמאשרת, ועכשיו על זה יש את דוח מבקר המדינה החדש, אנחנו פועלים בדיוק בהתאם לחוק הוראות והתקנות, לא סוטים ימינה או שמאלה, ונותנים את כל מה שמגיע למשפחות.

אריה אלדד: נדמה לי שהחלק שבו משרד הביטחון כביכול נותן יותר מאשר נפגעי פעולות איבה, הוזכר באחד הדיונים הקודמים היום.

אריה אלדד: למשל כשיש משפחה שכולה, משרד הביטחון מטפל במשפחה השכולה, גם כאשר הם מזדקנים וצריכים כסא גלגלים.

אריה אלדד: אני לא מכיר את המקבילה של זה בחוק נפגעי פעולות איבה, אבל אני צריך להבין דבר אחד, אתה אמרת שמשרד הביטחון הופך באופן אוטומטי 18.2% ל- 18%.

אריה אלדד: מה קורה אם כעבור שנתיים נניח, אותו אדם שנפגע ברגל באוזן ובבטן, והשקלול של כל הנכויות שלו זה 18.2 אחוז, מצב השמיעה שלו החמיר, והוא שב ומתייצב בפני ועדה רפואית בנושא שמיעה בלבד.

אריה אלדד: האם הוא מתחיל את הנכות החדשה שלו מ- 18% או 18.2%?

אסנת כהן: 18.2%.

אריה אלדד: כלומר זה לא נמחק?

אסנת כהן: בוודאי שזה לא נמחק זה רק לצורך השקלול הסופי.

אריה אלדד: הבנתי.

אסנת כהן: זה לא נמחק, ועדת הנכות נשארת והיא דנה.

שאול יהלום: מה אדוני אומר על החוק, על התקנות?

שאול יהלום: לאשר?

אריה אלדד: נראה לי הגיוני.

שאול יהלום: טוב, אנחנו מאשרים את התקנות.