ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 247, 2004-08-22 16:35

שאול יהלום: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שאול יהלום: זו כבר ישיבה שניה בנושא תיקון תקנות הביטוח הלאומי(בנות שירות לאומי בהתנדבות) – התשס"ב – 2002.

שאול יהלום: אני קיבלתי בקשה נוספת משר הרווחה שהישיבה תתכנס ושוב – הוא מבקש לאשר את התקנות.

שאול יהלום: התקנות כפי ששוב פעם – מונחות לפנינו, זו שמבקשת את התקנות של שנתיים להאריך לשלוש, ויש כאן גם שלושה סעיפים שממזמן תיקנו.

שאול יהלום: אולי רק בתקנה לתקנות העיקריות בסופה שיביא בפניה בהתייעצות עם השר – מה זה בדיוק?

ג'ודי וסרמן: שהועדה המייעצת תוכל לדון רק בנושאים שהשר יזם וביקש שתדון בהם והועדה לא יכולה לקדם את זה.

שאול יהלום: הויכוח העיקרי היה לגבי סעיף אחד.

שאול יהלום: אז בואו קודם כל נאשר את סעיף שתיים, משום שאלה תקנות טכניות: "בתקופה שעד יום כ"ו באב התשס"ה (31 באוגוסט 2005) יראו על אף האמור בתקנות העיקריות, כאילו – בתקנה 1 לתקנות העיקריות, בהגדרת "שירות לאומי", בפסקה (2), אחרי "בישראל", נאמר "או באזור" ; בתקנה 2(א)(5) לתקנות העיקריות, במקום "באישור" נאמר "בהתייעצות עם" ; בתקנה 8 לתקנות העיקריות, במקום "חדלו להתקיים", נאמר "לא מתקיימים";" זה עם הפיסקה למעלה – בתוקף סמכותי וכולי – הועדה מאשרת.

שאול יהלום: אני חוזר – הועדה מאשרת את סעיף 2 הוראת שעה תחת הכותרת "הוראת שעה" עם שלושת הסעיפים.

שאול יהלום: אישרנו.

שאול יהלום: זה נרשם בפרוטוקול.

שאול יהלום: סעיף (4) לא אושר – גם לפרוטוקול.

שאול יהלום: נשאר לנו –אנחנו לא אישרנו מדוע אנחנו צריכים לאשר משנתיים לשלוש שנים ואני אז אמרתי שלדעתנו הועדה אינה צריכה לעשות זאת, ומה השתנה?

שאול יהלום: מישהו רוצה להסביר לי מדוע אנחנו פה מחדש צריכים לאשר?

שאול יהלום: אני מבין שלפני שנתיים לכל העמותות להתיישר, מי שלא עמותה ותיקה או כן עמותה ותיקה – כל העמותות שקיבלו אישור, קיבלו במשך שנתיים אפשרות "להתיישר", ולמלא אחר ההוראות של התקנות שיש לנו בעניין הזה שהן נמצאות כאן לפניי, חתומות על ידי השר שלמה בניזרי שר העבודה והרווחה מכ"ט בסיון תשס"ב ה-9.6.2002, והתקנות האלה הן היו במשך שנתיים והסתיימו, ועכשיו כל עמותה שעומדת בתקנות האלה, שעשתה את כל הדרוש והיא תאושר על ידי השר מכאן ואילך לפי התקנות, ועמותה של עמדה לא תאושר – מה זה כל כך מסובך?

שאול יהלום: צריך להאריך בשנה נוספת.

שאול יהלום: מבין כל העמותות היתה אפשרות במשך שנתיים להסב את עצמן, לתקן את עצמן, לעשות שנתיים ששתי שנות עבודות בתשס"ג, תשס"ד, ואני מקווה שמי שעמד יקבל את האישור של השר, ומי שלא עמד לא יקבל את האישור של השר ואנחנו מסודרים.

שאול יהלום: מה הבעיה?

שאול יהלום: האם יש מישהו שרוצה להגיד משהו בעניין הזה?

דוד כנפו: אני רק יכול לחזור על מה שאמרתי פה בישיבה הקודמת בקשר לעיריית ירושלים, וקיימנו על זה סדרה ארוכה של דיונים לפי בקשתה של עיריית ירושלים, ויחד עם היועצת המשפטית ועם השר, שעיריית ירושלים מאחר ומצבה הייחודי הוא כזה שבתקנות, בנוסח החדש שלהם, הן לא יוכלו לקבל הכרה מכמה סיבות שיש בתקנות, ביקשה העירייה שייעשה עמה, שתקבל הכרה מאחר שבכל השנים הללו העירייה פעלה בסדר עם מכסת בנות של למעלה ממאתיים וחמישים עם כל ההשלכות, וגם מה שמיוחד, שגם כשיצרנו את התקנות של הבנות עוסקות בגוף המפעיל ועיקר עיסוקו לא כל כך שייך לעירייה.

דוד כנפו: עניין של העירייה, עיקר עיסוקו, בוודאי שלא כל עיסוקו להפעיל שרות לאומי.

דוד כנפו: אבל אנחנו מניחים שזה גוף ציבורי ואין לנו את החשש שבגלל שזה לא עיקר עיסוקה, אז היא תעשה דברים אחרים בעיקר.

דוד כנפו: היא תעסוק בנושאים של חינוך והתיישבות, והיא לא תעסוק בנושאים של השירות הלאומי.

דוד כנפו: עירייה לא חשודה בזה, היא עוסקת בכל הדברים.

דוד כנפו: הדבר ההגיוני שהיא מפעילה בתוך עצמה גם אותה סיבה.

דוד כנפו: זה לא אותו דבר כמו העמותה שהיא גוף ציבורי ואם היא תעסיק את כל הבנות בשירות עצמה, מן הסתם היא תעשה את זה למטרות לא מתאימות לצרכים של שירות לאומי.

דוד כנפו: אבל עירייה – היא עושה את זה לצרכי עצמה, לצרכי העירייה, לצרכי הציבור.

דוד כנפו: אלה הסיבות שאנחנו באנו ואמרנו שאנחנו רוצים להאריך את זה.

דוד כנפו: אין הרבה שינויים לגבי העניין שאמרנו שאנחנו מבקשים מהועדה להאריך את זה בשנה שלישית, אמרנו שהעירייה לא תסכים .

שאול יהלום: מה זה יעזור, הלא העירייה האולטימטום שלה היה במשך שנתיים, תוסיף להם שנה והם יהיו באותו מצב.

שאול יהלום: שוב יגידו שזה מהעירייה.

דוד כנפו: זה מה שאמרנו, שבמהלך השנה הזו - - -

שאול יהלום: אבל כבר שנתיים.

דוד כנפו: חשבנו להאריך את התקנות בשנה נוספת, ובשנה זו נקבל אוטונומיה מהחוק של הביטוח הלאומי על החוק של השירות הלאומי, שאז נוכל לשנות את התקנה ולשנות איזה סעיף לגבי עיריות.

שאול יהלום: תכניס, מה זה יעזור.

דוד כנפו: נכניס למשל שעיריות יהיו חריגות לעניין הזה.

שאול יהלום: כל העיריות במדינה?

דוד כנפו: אולי.

דוד כנפו: בעיריות הגדולות אולי מעל חמש מאות אלף תושבים.

דוד כנפו: אני לא יודע מה.

דוד כנפו: שנוכל להכיל.

שאול יהלום: אם אתה בא ואומר לי – תראה, אין שום טעם אחרי שנתיים, מי שלא עמד בשנתיים לא יעמוד בשלוש, ומי שנרדם שנתיים, לא יתעורר בשנה השלישית.

שאול יהלום: אנחנו יודעים את זה מניסיון.

שאול יהלום: אם משרד הרווחה בא ואומר שעיריית ירושלים בגלל שהיא העירייה היחידה במדינה שעוסקת בעניין, עוסקת לא מהיום אלא עשרים שנה, עשר שנים, אחד עשרה שנה, והוא רוצה לבוא ולומר – יש גם חוק ירושלים.

שאול יהלום: השאלה היא יותר מאשר עירייה.

שאול יהלום: ירושלים – יש שר לענייני ירושלים.

שאול יהלום: זה כולנו תחת ירושלים.

שאול יהלום: אם בא משרד הרווחה ואומר – אני לגבי עיריית ירושלים מאחר והיא הייתה פעילה, אם עכשיו אתה בא ואומר שהיתה פעילה אחד עשרה שנה ואתה לא רוצה לפגוע בה, תגיד מה – נקבל את התקנה הזאת, נאשר אותה, נבקש הסכמת השר לעניין ונאשר.

שאול יהלום: למה אני צריך בגלל עיריית ירושלים לעשות הארכה של שלוש שנים לכולם?

שאול יהלום: אולי חלק עמד, חלק לא עמד.

שאול יהלום: אתם מעוניינים, אתם רוצים להוציא את עיריית ירושלים ולתת לה איזה שהיא, בבקשה.

ג'ודי וסרמן: בחקיקה יש מספר דוגמאות לכך שלא רוצים לפגוע בגופים מסויימים שעסקו בתחום, למרות שלמעשה יש להם בעיה מיוחדת כמו שהסביר דוד.

ג'ודי וסרמן: הרשות הציבורית הזאת היא רשות שלא דומה לשאר הרשויות.

ג'ודי וסרמן: זה לא גוף קטן שפועל ויפסיק לפעול.

ג'ודי וסרמן: זו רשות שיש לה גם מעמד מיוחד כי זו באמת עיריית ירושלים.

ג'ודי וסרמן: זו רשות שיש מאחוריה רקורד תקופה מאוד ארוכה שהיא פעלה בנידון, ולכן יש לפעמים שעושים הוראה חוקית שאומרת שלא רוצים לפגוע בגוף שהוא במקרה הזה אפשר להגיד – רשות ציבורית שפעלה בתחום לפחות תקופה של עשר שנים לפני חקיקת התקנות, ולמעשה על ידי כך אנחנו משמרים את המצב וההיגיון שעומד מאחורי זה זה באמת ההיגיון שאמרו פה, שזה לא מן גוף כזה שיפעל ואנחנו לא בטוחים שהוא יפעל למטרות של הביטוח הלאומי, שזה באמת גוף רציני ומיוחד שמפעיל מספר גדול של בנות שירות לאומי, שזה גוף שהוכיח את עצמו בשטח, ובגלל שזו רשות ציבורית שעלה, ובשביל שהיא לא תיפגע אפשר להמשיך ולתת לה את האפשרות לקבל הכרה כגוף מוכר, למרות שהיא לא עומדת בתנאים של התקנות הקיימות.

שאול יהלום: אני רוצה להגיב.

שאול יהלום: תחזרי איתי לסעיף 3(א).

שאול יהלום: את אומרת ככה, שסעיף 3(א) נוסיף 3(ב), אחר כך כולנו נזיז אחד.

שאול יהלום: אבל נוסיף 3(ב) ונכתוב :"שרשות ציבורית שפעלה עד לקבלת התקנות במשך עשר שנים, יראו אותה כאילו מילאה את סעיפים ..."

ג'ודי וסרמן: לא יהיה אוטומטית, אלא השר יהיה רשאי להכיר בה כגוף מוכר, למרות שהיא לא עומדת בתקנות.

ג'ודי וסרמן: בדרישות התקנות היא לא עומדת.

דוד כנפו: אפשר להגיד, שלמרות שהיא לא כלולה בהגדרת הגוף המוכר.

ג'ודי וסרמן: אפשר להגיד, היא גם גוף מוכר והיא גם גוף מפעיל והיא לא עמותה.

שאול יהלום: כמה בנות יש בעירייה?

ג'ודי וסרמן: שלוש מאות.

שאול יהלום: נו, אז למה לא נותנים את התנאי הזה?

ג'ודי וסרמן: זה אולי אפשר להשאיר.

שאול יהלום: אז יראו אותה כאילו מילאה סעיפים 3, (א)1,2,4.

ג'ודי וסרמן: אתה רוצה לעשות שיקול דעת, ולא כאילו הכרה אוטומטית.

שאול יהלום: לא, הוא בודק את זה.

שאול יהלום: השר בודק, אבל יראו אותה כאילו ממלאה ...

ג'ודי וסרמן: השר יהיה רשאי להכיר גם אם היא לא ממלאת.

ג'ודי וסרמן: זה אומר שאם בשנה הבאה יש פחות ממאתיים חמישים, אז אי אפשר.

שאול יהלום: אז היא לא מילאה את 3(א) או חלקם.

בתיה ארטמן: בסדר.

בתיה ארטמן: אם היא לא ממלאה את כל התנאים ב-3(א).

בתיה ארטמן: אם בשנה הבאה אין להם למשל מאתיים חמישים, אפשר לשלול להם את ההכרה.

שאול יהלום: עוד הערות?

שאול יהלום: כן ירון.

ירון לוץ: איך יבוא למשל לידי ביטוי בעיריית תל אביב, היא מפעילה בנות שירות דרך כל העמותות, ויש להם יותר ממאתיים חמישים בנות, איך יהיה באמת ההבדל?

ג'ודי וסרמן: היא פעלה.

ג'ודי וסרמן: לא פוגעים בזכויות באופן גורף למישהו שהוא פעל.

שאול יהלום: מה שואל מר ירון, הוא אומר – אם את באה ואמרת, אני מוציאה מכאן את עיריית ירושלים, ואם את כותבת – עיריית ירושלים, את יכולה גם לרשום "רשות שנמצאת בנ"צ (נקודת ציון) כזה וכזה, אבל נניח שאת לא כותבת "ירושלים", הוא מפעיל בנות בתחום עיריית תל אביב, שאין להם שום זכות כמו עיריית ירושלים.

שאול יהלום: הן עובדות במסגרת האגודה.

שאול יהלום: הוא אומר מה שתעשי, מחר יבואו עוד חמש עיריות, כמו עיריית תל אביב, והן יתחילו להפעיל, ואנחנו נהיה, במקום כמו היום שיש לנו חמש או שש עמותות, יהיה לנו מאה עמותות, כי כל אחת תרצה.

שאול יהלום: לכן לא רציתי להוריד את המאתיים חמישים.

שאול יהלום: אצלי מאתיים חמישים זה תנאי יסודי, וזה היה פותר לו גם את המכה.

ג'ודי וסרמן: מה שבתיה אומרת, שהטריגר בכל הסעיף החדש הזה שמדובר בגוף מפנה שקיים איקס שנים לפני התקנות הקיימות.

ג'ודי וסרמן: אני רוצה לשאול את זה מהצד השני – מחר תבוא עיריית תל אביב שלא הייתה גוף מפנה, והסעיף הה לא יחול לגביה כי היא לא הייתה גוף מפנה.

ג'ודי וסרמן: ואני שואלת, אני רוצה לשאול למה יישנה הדין לגבי עיריית ירושלים לעומת עיריית תל אביב?

ג'ודי וסרמן: זו רשות שפועלת על פי דין, וזו רשות שפועלת על פי דין.

ג'ודי וסרמן: זו רשות רצינית שפועלת רק למטרות רווחה וכולי וכולי, וגם הרשות הזו.

ג'ודי וסרמן: ואני לא רואה מעבר לזה שהיא פעלה בעבר, עיריית ירושלים ועיריות אחרות שכן פעלו, אם יש בזה שוני יסודי שמצדיק שוני כל כך מושרש לאורך זמן, שהוא לא חייב להיות עמותה, שהוא לא חייב להיות שהבנות גם באופן עצמאי וגם כגוף מפעיל.

ג'ודי וסרמן: אם אנחנו מדברים בהוראת שעה כדי לאפשר להתארגן, או אם רוצים לקבוע כלל שאומר לגבי כל העיריות, אולי לגבי עיריות דתיות, אולי לגבי גופים אחרים, אבל למה דווקא לעיריית ירושלים?

שאול יהלום: היועצת המשפטית, אני אתן לך דוגמא – באה המדינה והיא עשתה חוק בריאות ממלכתית.

שאול יהלום: עכשיו, אם רוצים למעשה לומר שיש חוק בריאות ממלכתית, האמת היה צריך להיות שהכל יינתן על ידי המדינה, כמו טיפות חלב.

שאול יהלום: באה המדינה ואמרה – ביום שאני עשיתי חוק בריאות ממלכתי, מצאתי בשטח ארבע קופות חולים.

שאול יהלום: עכשיו, אז אני אומרת שבחוק בריאות ממלכתי, אישרתי את ארבעת קופות החולים.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: כי הן קיימות.

שאול יהלום: את רואה היום, שכשרוצים חמישית, אז צריך כבר החלטות מיוחדות.

שאול יהלום: אבל אומרים – האידיאל בקופות חולים.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: כי הן פעלו.

שאול יהלום: לכן אומרת הגברת ארטמן עשר שנים.

שאול יהלום: היא אומרת –מי שפעל עשר שנים אז היום אני יותר חכם ממנו?

שאול יהלום: אז אני בא ואומר – אם יש וותק של עשר שנים, והוא מגיע לסדר גודל של מאתיים וחמישים בנות, אני כן חושב שאת התנאי הזה אני כן מכניס, כי זה מראה על מאסה.

שאול יהלום: כל עירייה תכניס עשר בנות מחר והיא תבוא מחר לשר ותגיד לו – אתה יכול לפטור אותי מכל הזה.

שאול יהלום: לכן אני חושב שבייחוד שבנידון אין לנו בעיה – שיפעיל שלוש מאות וחמישים בנות, זה כמעט עמותה.

שאול יהלום: אז אין לנו בעיה.

שאול יהלום: אז בעניין הזה אני חושב שאנחנו צריכים לומר שהשר יכול להכיר בעמותה או רשות ציבורית בעלת וותק של זה, ולפטור אותה מחלקה, ובתנאי שסעיף של מאתיים וחמישים מתקיים.

שאול יהלום: מה רע בזה?

חיים עמר: אני רוצה להגיד ארבע הערות קצרצרות.

חיים עמר: קודם כל, אני רוצה להעיר את תשומת לב החברים פה, שבעבר כשאנחנו תפסנו את היוזמה הזאת לפני אחד עשרה שנה, באותה סיטואציה אני זוכר, גם רשויות אחרות יכלו ולא עשו כן, ואחת עשרה שנים האחרונות אלפי בנות עברו תחת השירות הזה.

חיים עמר: דבר שני, אני רוצה לומר דבר שאולי לא כולם יודעים מסביב לשולחן הזה.

חיים עמר: עיריית ירושלים משקיעה תשומות כספיות עצומות בגלל השירות הזה.

חיים עמר: זה לא רק איזה שירות שהבנות באות ונהנים ממנו.

חיים עמר: מערך של כוח אדם ועוד הוצאות לוגיסטיות רבות שהעיריות עושות למען הדבר השירות הזה.

חיים עמר: דבר שלישי, השירות הזה אל משרת רק את עיריית ירושלים כרשות מוניציפלית.

חיים עמר: השירות הזה משרת עמותות רבות שעושות דברים רבים למען העיר והמדינה, ועיריית ירושלים מסייעת לשרות הלאומי וללמעלה ממאה עמותות שעוסקות בנושאים רבים, אם זה בחולי סרטן ואם זה בכל תחום שאפשר לדמיין.

חיים עמר: הדבר הנוסף, אתה אמרת אותו ואני חושב שזה נכון, לא צריך לפחד לומר אותו – אכן זה שירות שבמישרין ובעקיפין מסייע לעיריית ירושלים – בסטטוס המיוחד שלה ובמעמד המיוחד שלה.

חיים עמר: וזה עוזר בכל שלוש מאות הבנות שפרוסות בתחומי הרווחה נטו ולא בתחומי החינוך.

חיים עמר: יש להדגיש – חברה, רווחה ובריאות בעיר ירושלים.

חיים עמר: נקודה אחרונה – אני לא משפטן, אבל אני חושב שזה באמת תקדים לקחת גוף שעובד כבר אחת עשרה שנה בצורה מאוד איכותית ובאופן מוצלח, ובגלל איזה שהיא חקיקה שנעשתה, באמת אני חושב שצודק היושב ראש שצריך להתחשב.

חיים עמר: אני לא משפטן, אבל זה באמת תקדים שמבטלים משהו שהוא אולי עומד בסטנדרטים.

בתיה ארטמן: הוא לא עומד בסטנדרטים.

חיים עמר: הוא עומד במטרה שלו – במתן סיוע שירות חשוב לנזקקים רבים בעיר ובמדינה.

חיים עמר: מהבחינה הזאת, אני חושב שצודק היושב ראש שמנסה להוביל איזו שהיא הבנה אם זה מבחינת המעמד של העיר ירושלים או מבחינת הגוף הזה כיישות שעובדת כבר אחת עשרה שנה בשטח.

בתיה ארטמן: אתה מציב אלטרנטיבות – זה או להכיר בהוראה מיוחדת בעיריית ירושלים או לפרק אותה, ויש אפשרות אחרת – שזה לעמוד בתקנות שנקבעו לפני שנתיים.

דוד כנפו: זה בלתי אפשרי בהגדרה.

דוד כנפו: אנחנו לא יכולים גם אם היינו רוצים.

דוד כנפו: מה שרצינו לתקן זה מבחינת רשויות מקומיות.

דוד כנפו: יכול להיות שצריך לתקן מבחינת רשויות ציבוריות אפילו לשנה, מתוך הנחה שלא יקומו רשויות ציבוריות.

בתיה ארטמן: אני חושבת שצריך לעשות מחשבה לגבי רשויות ציבוריות.

בתיה ארטמן: כרגע אנחנו מדברים רק על גוף שכבר קיים.

דוד כנפו: שהוא רשות ציבורית.

שי סומך: אני רוצה להצטרף לדברים שאמרה ג'ודי.

שי סומך: אני לא אומר את זה באופן נחרץ או משהו כזה.

שי סומך: אני אומר שיש אפשרות שבאמת עירייה בסדר גודל של עיריית ירושלים תעתור או משהו כזה, ואני אומר שעתירה כזו יכולה להתקבל.

שי סומך: לכן אני מבין שהועדה לא רוצה שבאמת תהיה הרחבה של ההוראה שמאפשרת לעיריות אחרות לשמש כגופים מוכרים, ולכן אני חושב שצריכים לחשוב על פתרונות אחרים.

שי סומך: פתרונות שיתאימו את עיריית ירושלים לתקנות או משהו כזה.

שי סומך: זאת אומרת – יכול להיות שצריך לחשוב על פתרון לטווח קצר יחסית לשנה או שנתיים או משהו כזה ולחשוב על איזה שהוא פתרון לטווח הארוך שיתאים את עיריית ירושלים לתקנות.

שי סומך: אני מבין שזה קשה, אבל בכל זאת צריך לעשות ניסיון כזה, כי יש כאן את החשיפה של עתירה שתוגש, ויש את האפשרות שהיא גם תתקבל.

שאול יהלום: אם ירצה השר לתקן תקנות מלכתחילה, לא נמנע ממנו.

שאול יהלום: טוב, עוד הערות בבקשה.

ג'ודי וסרמן: אולי הועדה תפנה עכשיו למשרד, אני מבינה שהם חושבים עכשיו להוביל חקיקה של חוק שירות לאומי שיהיה עצמאי ולא יהיה כפוף למוסד לביטוח לאומי, אולי יבחנו את העניין של רשויות מקומיות, ולקבוע לגביהם כלל אחר, כי אם נכון לקבוע את זה לגבי עירייה מסויימת, ואני לא חלילה מנסה להטיל דופי , כי עבודה מצויינת נעשתה פה, אולי זה נכון לגבי העתיד במקום אחר.

בתיה ארטמן: אנחנו נבחן את כל הנושא של פעולות של עמותות.

שאול יהלום: אני רוצה לבוא ולומר לך.

שאול יהלום: אני הרי מלווה את הנושא של השירות הלאומי, לא רק בועדה הזאת.

שאול יהלום: יושבים כאן אנשי האגודה להתנדבות בע"מ, שאני הייתי המזכיר הראשון של האגודה להתנדבות בע"מ במשך עשר שנים.

שאול יהלום: ומה שכאן קרה זה לא מעניין אף אחד.

שאול יהלום: זאת אומרת שזה לא שאנשים טוב, אבל העירייה היחידה שזה עניין אותה זו עיריית ירושלים.

שאול יהלום: שאר העיריות היו באים, מתחננים, עיריית תל אביב- מר דורפמן שהתחיל את כל העניין.

שאול יהלום: אבל כל הדברים האלה, היית באה לעירייה, היו מוציאים לך את הנשמה.

שאול יהלום: עיריית ירושלים לקחה על עצמה באופן יזום, באמת, היא באה ומשקיעה ושמה בן אדם שיטפל בעניין, ואומרת – אני דואגת לעניין הזה.

שאול יהלום: אני לא אומר שיכול להיות מחר שראש עיריית רעננה ייפול על השכל.

שאול יהלום: בסדר.

שאול יהלום: אז יבוא לשר הרווחה ויבקש את העניין הזה.

ג'ודי וסרמן: אבל הוא לא יפעל לפי הכלל הזה.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: אז הוא יעשה תקנות חדשות – עיריית ירושלים עבדה אחת עשרה שנה על השירות הלאומי, זה קצת יותר קשה.

שאול יהלום: תתקשרי לשר, תשאלי אותו אם הוא מסכים, כי אחרת אני לא יכול לעשות.

שאול יהלום: ובכן – אנחנו מציעים שכך ייאמר:

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: אז הוא יעשה תקנות חדשות – עיריית ירושלים עבדה אחת עשרה שנה על השירות הלאומי, זה קצת יותר קשה.

שאול יהלום: תתקשרי לשר, תשאלי אותו אם הוא מסכים, כי אחרת אני לא יכול לעשות.

שאול יהלום: ובכן – אנחנו מציעים שכך ייאמר: 1 – תהיה הוראת השעה שכבר דיברנו עליה ואישרנו, אני לא אומר שום דבר, זה מה שמופיע.

שאול יהלום: 2- השר, לאחר התייעצות עם הועדה המייעצת, רשאי להכיר ברשות ציבורית העוסקת בהפניית בנות לשירות לאומי עשר שנים לפחות, גם אם לא מתקיימים בו הוראות-תקנות 3(א) או חלקן, ובתנאי שעומד בתנאי של 3(א)3 שזה המאתיים חמישים בנות.

שאול יהלום: תקנה אחת לא אישרנו – התקנה – אנחנו לא מאריכים שום דבר.

שאול יהלום: לאחר שהגברת בתיה ארטמן מסרה לנו את הסכמת המשרד אנחנו מאשרים את התקנות בנוסח שאישרנו.

ג'ודי וסרמן: הנוסח יתוקן קצת, אבל לפי עקרונות שהועדה אישרה.

שאול יהלום: אבל לא יתוקן מעבר לעניין העקרוני, מה שתיקנו תיקנו.

ג'ודי וסרמן: ברור.

שאול יהלום: אנחנו מאריכים את התקנות ורק מתקנים את הרשות ואת התיקונים הקטנים.

שאול יהלום: תודה רבה רבותיי, אני מאוד מודה לכם, הישיבה נעולה.