ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 307, 2004-08-31 14:30

מל פולישוק-בלוך: שלום לכולם.

מל פולישוק-בלוך: על סדר היום הכנת תיקון להצעת חוק יום חינוך ארוך לימודי העשרה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

משה גפני: למה זה דחוף?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים עכשיו על תיקון חוק שיאפשר אכן גמישות מסוימת של החלת, ויהיו מי שיאמרו אי החלת חוק יום חינוך ארוך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מתבקשים לשנות שני דברים מהחוק שנחקק בשנת 1998.

מל פולישוק-בלוך: שם נקבע שמספר שעות הלימוד יהיה 41 שעות.

מל פולישוק-בלוך: על-פי הצו ועל פי הקריטריונים שנקבעו בצו הוחלט שהחוק יוחל בהדרגה עד שנת התשס"ו, עוד שנה, על כלל הרשויות, ויקבעו אילו רשויות בסדר קדימויות.

מל פולישוק-בלוך: ידוע לנו שכבר מזמן זה היה צריך להיות מיושם, לפחות ברובו.

מל פולישוק-בלוך: שמענו מהשרה במליאה שחל היום יום לימודים ארוך על 140 אלף ילדים בבתי ספר, וזה פחות מ-10% מאוכלוסיית התלמידים, ורק רבע מהגנים ביישובים האלה העומדים בקריטריונים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם יודעים טוב מאוד שיש את חוק ההסדרים, וחוק ההסדרים הוא הרעה החולה שכל פעם דוחה את ביצוע החוק הזה כל שנה ושנה, ולא רק את החוק הזה.

מל פולישוק-בלוך: בגלל אנשי "הילה" הממשלה הגיעה לבג"ץ וקרה דבר מאוד מוזר.

מל פולישוק-בלוך: היא התחייבה לקיים את החוק.

מל פולישוק-בלוך: בג"ץ אמר לה: או שתקיימי את החוק או שתשני את החוק אם את לא רוצה להיות עבריינית, ולכן אנחנו נמצאים היום כאן בישיבה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבססים את הרעיון של יום לימודים ארוך שהדעה הרווחת היא שזה דבר טוב, אם כי אני רוצה להרהר בקול רם ולומר שיש איתו כמה בעיות, ולא בכל מצב הוא אכן רעיון טוב.

מל פולישוק-בלוך: בכל מקרה, העוגנים ליום לימודים ארוך הוא החוק שאותו הזכיר לנו בג"ץ שכדאי, רצוי, צריך לקיים, וכמובן דוח דברת.

מל פולישוק-בלוך: גברתי השרה יודעת שהממשלה הזאת החליטה לא מזמן שיום לימודים ארוך הוא דבר חיובי וצריכים ליישם אותו וכמה שיותר מהר.

מל פולישוק-בלוך: צריך גם להקציב לזה כסף.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להעלות נקודה מאוד חשובה שבעיניי יש לו השלכות לגבי ההחלטה שלנו היום.

מל פולישוק-בלוך: בפני ועדת החינוך לא הוצגה כל תוכנית עבודה מסודרת ומובנת להשלמת החלת הוראות החוק על כלל מוסדות החינוך.

מל פולישוק-בלוך: יתרה מכך, על-פי הנתונים שקיבלתי ממשרד החינוך, כבר לפני שנים חלק מהמוסדות שהיו בתוכנית ביקשו לחזור בהם משום שבית הספר או הגן לא היו ערוכים ליום לימודים ארוך.

מל פולישוק-בלוך: על-פי דוח משרד החינוך, במקומות מסוימים ההורים הם אלה שהתנגדו לשהות ממושכת של ילדיהם בבית הספר.

מל פולישוק-בלוך: המטרה היא לא רק שיהיה יום לימודים ארוך.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא באילו תנאים, באיזה מצב, התנאים הפיזיים והפדגוגיים.

מל פולישוק-בלוך: לא בכל מצב זה חיובי.

מל פולישוק-בלוך: לפעמים זה יכול להיות עונש גדול מאוד להיות בבית ספר עד שעה ארבע אחר הצהרים אם התנאים שם הם לא מתאימים.

מל פולישוק-בלוך: הקשיים הם כמובן פדגוגיים, ארגון של מערכת הלימוד עצמה, קשיים ארגוניים, גיוס כוח-האדם.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה גם שיש בעיה עם הסכם המורים, אי אפשר לחייב אותם גם ללמד.

מל פולישוק-בלוך: יש גם תשתיות פיזיות לקויות, מחסור במזגנים, כיתות צפופות, חדרי שירותים מימי הביניים.

מל פולישוק-בלוך: כמובן גם חוסר תנאים לעבודת המורים, וגם לזה צריך להתייחס.

מל פולישוק-בלוך: אני שואלת, מה השיקולים של משרד החינוך לשינוי החוק מעבר לבג"ץ?

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, למה אנחנו צריכים את השינוי עצמו?

מל פולישוק-בלוך: איך השרה מתכוונת לראות את יישום החוק יחד עם יישום דוח דברת?

מל פולישוק-בלוך: הגמישות הזאת שמשרד החינוך מבקש מאילוצי תקציב כמובן, פותח פתח לצמצום תחולת החוק וזה ברור לכולנו.

מל פולישוק-בלוך: פתח נוסף שחמור ביותר וחבר הכנסת שריד דיבר עליו הוא שאין קריטריונים ברורים ומפורטים איך תחליט השרה, מה יהיה שיקול דעתה לקבוע שבשכונה מסוימת בית ספר זה כן, ובית ספר זה לא.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה להיכנס לשיטת המינויים הפוליטיים, יוסי שריד כבר אמר את זה לפניי.

מל פולישוק-בלוך: אבל, אנחנו מכירים את הלחצים הפוליטיים והמגזריים, ושמענו חלק מחברי הכנסת הערביים והחרדיים כאשר כל אחד רואה את זה כמובן מראות עיניי.

מל פולישוק-בלוך: אני רציתי לשאול, ואני מבינה שזה מתייתר, בשביל מה צריך את אישור שר האוצר.

מל פולישוק-בלוך: הבנתי שגם זה יורד, ולא צריך לדבר על זה.

מל פולישוק-בלוך: זה יורד.

יוסי שריד: זה בלאו הכי קורה גם בלי חוק, אז מה זה משנה.

מל פולישוק-בלוך: גברתי השרה, אני מבקשת שתעני לשאלות האלה, איך את רואה את היישום.

לימור לבנת: תודה לך.

לימור לבנת: אני רוצה לומר כמה הבהרות.

לימור לבנת: קודם כל, החלטת הממשלה שנוגעת ליום חינוך ארוך אכן תקוים החל שנת הלימודים תשס"ו, וזה גם בהחלטה.

לימור לבנת: בהתאמה לזה יחול גם שבוע לימודים מקוצר בן חמישה ימים.

לימור לבנת: דיברנו על זה בוועדת החינוך בשבוע שעבר כשהתקבלה ההחלטה.

לימור לבנת: אין כאן כוונה לנתק זה מזה, ולהחיל שבוע לימודים בן חמישה ימים בלי לקיים יום חינוך ארוך.

לימור לבנת: הדברים כרוכים אחד בשני, ולמעשה כפי שאמרתי הדבר יתבצע החל מתשס"ו.

לימור לבנת: מדובר כאן על מהלך שהוא חמש שנתי ממילא.

לימור לבנת: נכון אמרת, לא ניתן לחייב אף גננת או מורה לעבוד מעבר לשעות שכרגע קבועות בהסכמי העבודה הקיבוציים, וממילא זה יוצר כמובן קושי למצוא את כוח-האדם הנדרש כדי לממש את הרצון של כולנו ליום חינוך ארוך.

לימור לבנת: בסוגריים אני צריכה להעיר כאן שאני לפעמים אני לא כל כך מבינה, כי אני שומעת על חברי כנסת שמדברים על החשיבות של יום חינוך ארוך, ומצד שני ממש באותה נשימה הם מסבירים שאם יהיה יום חינוך ארוך אז התלמידים והמורים יהיו עייפים, ואיפה הם יאכלו, ואיך הם ילכו לשירותים.

לימור לבנת: מצד אחד אומרים שחייבים יום חינוך והילדים לא מספיק לומדים, ושהם הולכים מוקדם הביתה, ובאותה נשימה מדברים עד כמה יהיה קשה להיות ביום חינוך ארוך, וכמה הילדים לא יהיו מרוכזים, ועוד כהנה וכהנה.

לימור לבנת: גישה כזאת היא לגיטימית, וגם הגישה השנייה היא לגיטימית, אלא שלהחזיק בעת ובעונה אחת בשתי הגישות, פעם אחת לטעון כך ופעם אחת לטעון אחרת, זו כבר דמגוגיה.

לימור לבנת: אני לא מכירה מילה אחרת לזה.

לימור לבנת: חברת הכנסת פולישוק, אני מסכימה איתך שיום חינוך ארוך הוא לא בכל מצב חיובי, ואכן יש באמת מקומות שראו בזה קושי.

לימור לבנת: אבל, צריך למצוא את הפתרונות.

לימור לבנת: משום כך גם כשדיברנו על תחולת יום חינוך ארוך לפי המלצות דברת זה יחול רק מתשס"ו, כי בינתיים יהיה צריך לבצע עבודות הכנה שמשמען שינוי הסכמי עבודה עם המורים למשל, כך שמורה באמת לא יעבוד עשרים שעות שבועיות בממוצע, שמונה עשרה, או עשרים וארבע, אלא יעבוד ארבעים שעות.

לימור לבנת: אז אפשר יהיה להחיל יום חינוך ארוך אחרת זה הרי לא ניתן גם אם מאוד רוצים, גם אם מבטלים את יום שישי.

לימור לבנת: עדיין זה לא נותן יום לימודים מהשעה שמונה עד ארבע.

לימור לבנת: תנאי שני הוא, וכך גם אנחנו הודענו, הוא למשל שיפוץ חדרי השירותים והתאמתם ליום חינוך ארוך.

לימור לבנת: בלי זה זה הרי מצב בלתי נסבל בחלק מבתי הספר.

לימור לבנת: תנאי שלישי הוא שלמורים תהיינה פינות עבודה כדי שבמהלכן אותן שעות שהם בבתי הספר שהן לא כולן שעות פרונטליות, הם יוכלו לקבל תלמיד או קבוצת תלמידים, להכין עבודות וכו' וכו'.

לימור לבנת: את כל זה אנחנו מתכוונים להחיל באמת ממהלך 2005.

לימור לבנת: להתחיל מייד את אותן ההכנות הנדרשות עם פרוגרמות וכו'.

לימור לבנת: כל תוכניות הבינוי כבר ידועות, וכבר מכינים אותם כרגע.

לימור לבנת: המסגרת הכללית כבר ידועה, היא הוערכה כולל התקציבים וכל הדברים האלה.

לימור לבנת: כל זה אכן ייעשה.

לימור לבנת: זה דורש לפחות שנה כפי שאנחנו מקיימים כרגע.

לימור לבנת: אני רוצה להבהיר שלא יבוטל יום חינוך ארוך במי מהמוסדות שקיים כרגע.

לימור לבנת: אני נשאלתי את השאלה הזאת על-ידי יושבת-ראש הוועדה עוד קודם לישיבה.

לימור לבנת: אני רוצה להבהיר את זה גם כאן.

לימור לבנת: אמרתי את זה גם במליאה, אבל שם יש רעש וצעקות.

לימור לבנת: כאן אפשר לומר את זה בשקט.

לימור לבנת: לא יבוטל יום חינוך ארוך במקום שבו זה מתקיים.

לימור לבנת: למעשה, הבקשה שלנו היא לאפשר למשרד כרגע במה שנוגע בוודאי לשנה הזאת, לא להרחיב את תחולת החוק על פני מה שקיים ברגע זה בפועל.

לימור לבנת: אני אסביר עכשיו למה זה קרה ולמה זה דחוף?

לימור לבנת: היתה עתירה של עמותת "הילה" לבית המשפט העליון והיא נידונה לפני כשלושה שבועות היא נדונה.

לימור לבנת: במהלך הדיון אנחנו הודענו שאנחנו את חוק יום חינוך ארוך כפי שהיה מאוד רוצים לקיים, ואכן הוא מתקיים על כל אותם 100 יישובים שמופיעים בצו בכל בתי הספר היסודיים.

לימור לבנת: בסך הכול, 140,000 תלמידים.

לימור לבנת: אלא שבגני הילדים באותם 100 יישובים, זה לא מוחל בכולם, אלא רק בכרבע מאותם יישובים.

לימור לבנת: בשלושה רבעים מאותם ישובים לא מחילים את החוק.

לימור לבנת: לא החילו אותו במהלך כל השנים האחרונות.

לימור לבנת: החוק חוקק בסוף שנת 1997 והוא היה אמור לחול החל מינואר 1998.

לימור לבנת: זה לא קרה לא רק בתקופה של השלוש השנים האלה, אלא גם לא בתקופה של שרים שלפניי.

לימור לבנת: האם צריך להחיל אותו?

לימור לבנת: הייתי שמחה מאוד לעשות כן, אלא שהתוספת התקציבית שנדרשת לצורך החלתו לא אפשרית.

מל פולישוק-בלוך: כמה היא?

לימור לבנת: זה כ-100 מיליון שקל בשנה לגני הילדים.

מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה להזכיר לך שיש 100 מיליון שמתגלגלים באוצר שחייבים לנו בחינוך.

לימור לבנת: כן, זה בעניין אחר.

עמיחי יהודה: בתשובה שניתנה בבג"ץ אנחנו דיברנו עד סוף שנת התקציב, ואמרו לנו שזה 100 מיליון.

עמיחי יהודה: חישוב קטן שלנו דיבר על 30 מיליון שקלים.

לימור לבנת: אני לא ישבתי באופן אישי וחישבתי את זה.

לימור לבנת: אלה הנתונים שהמשרד נתן.

לימור לבנת: חזקה על אנשי המקצוע שהם לא ממציאים דברים.

לימור לבנת: אני חושבת שאפילו חבר הכנסת שריד לא חושד באנשים האלה שהוא מכיר ממשרד החינוך, שהם באו ממקומות פוליטיים כאלו ואחרים.

לימור לבנת: מכל מקום, כפי שאמרתי הייתי מאוד שמחה לעשות כן, אלא שיש כאן שתי בעיות מסובכות.

לימור לבנת: בעיה אחת, הקצאה נוספת של 100 מיליון שקל שכאמור לא נעשתה גם בימי השרים שלפניי.

לימור לבנת: הקושי השני הוא בכך שאנחנו פותחים מחר את שנת הלימודים, העתירה נידונה בבג"ץ לפני כשלושה שבועות ואין יכולת לגייס את כוח-האדם.

לימור לבנת: נניח שהיה בידינו כל הכסף, וכי איך אפשר בשלושה שבועות לגייס את כוח-האדם הנדרש לכ-1,500 גני ילדים שצריך להחיל בהם את יום חינוך הארוך?

לימור לבנת: מאיפה יבואו גננות וכוח עזר וכול אותם בעלי מקצוע, וכלים שיאפשרו את להאריך את יום החינוך בתוך שלושה שבועות?

לימור לבנת: אי אפשר לחייב את הגננות לעבוד עד השעה ארבע.

לימור לבנת: יש כאן קושי מאוד גדול.

לימור לבנת: ממילא גם עומדים בכלל לתקן את כל החקיקה ולחוקק יום חינוך ארוך במסגרת אותן המלצות של ועדת דברת.

לימור לבנת: אנחנו בעצם פעלנו על-פי מה שבג"ץ קבע.

לימור לבנת: אין החלטת בג"ץ.

לימור לבנת: בג"ץ אמר לנו אחת משתיים.

לימור לבנת: או שתחילו את זה מייד או שתתקנו את החוק.

לימור לבנת: מכיוון שאנחנו לא יכולים מאותם טעמים שהזכרתי להחיל את זה מייד, ומכיוון שאני לא רוצה להפחית אף בית ספר שכרגע מקבל, נניח שלא יתוקן החוק, אני אאלץ להוציא חלק מהיישובים שמופיעים בצו וזה כמובן דבר שלא היינו רוצים לעשות, יש לנו בקשה לשנות את החוק.

לימור לבנת: אנחנו ביקשנו יכולת לעשות כאן הפרדה, ושהוא לא יחול אוטומטית בכל בתי הספר או המוסדות באותם יישובים ובשכונות, אלא יותר כאן שיקול הדעת.

דורית מורג: מביאים פה תיקון שאפשר יהיה להפעיל שיקול דעת שאם רוצים להחיל בגנים אפשר יהיה.

דורית מורג: היום במצב הנוכחי לפי החוק, צריך להפעיל את הצווים בכל השכונה או על כל היישוב.

דורית מורג: זאת אומרת, אי אפשר להוסיף יישוב נוסף, אלא אם כן יש כסף לכול היישוב או לכול השכונה ביישוב.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין קצת יותר טוב כי זה נראה לי פחות מסובך ממה שזה נראה לי לפני שלושה ארבעה ימים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת ש-100 מיליון שקל הם הבעיה עם כל האילוצים הכספיים במדינת ישראל, ויכול להיות שזה רק 70 מיליון ולא 100 מיליון.

מל פולישוק-בלוך: אם הממשלה היתה מאוד רוצה וזה היה חשוב לה אז כמו שמצאו לפני כמה דקות 40 מיליון שקל למפד"ל כדי שהם יצביעו, אז היו מוצאים את הכסף.

משה גפני: מה?

משה גפני: לא הבנתי.

מל פולישוק-בלוך: אולי זה סתם שמועות, בסדר?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אחרי המינוי של "שינוי" במועצה הדתית בקריית ביאליק של מועמד "שינוי" לכנסת, אז גם המפד"ל גם קיבלה עכשיו משהו?

משה גפני: מועמד "שינוי" לכנסת במקום 25 שגר ברמת השרון הוא יושב-ראש המועצה הדתית בקריית ביאליק.

מל פולישוק-בלוך: לא, זה לא שייך לזה.

מל פולישוק-בלוך: אלו שני דברים נפרדים.

מל פולישוק-בלוך: אורי יהודה אריאל: חבר הכנסת גפני, אני מציע לך לפנות לחבר הכנסת שרון.

מל פולישוק-בלוך: עזוב את הדברים האלה.

משה גפני: אפשר להעביר את 40 מיליון שקל שהם קיבלו ליום לימודים ארוך.

מל פולישוק-בלוך: זו שמועה ששמעתי, אני לא יודעת אם זה נכון.

מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר הוא שהכסף הוא לא הבעיה.

מל פולישוק-בלוך: אתה יודע גם שלפני שבוע-שבועיים גם העבירו לכם את מה שמגיע לכם וכו'.

מל פולישוק-בלוך: כשצריך הממשלה מוצאת.

משה גפני: הממשלה לא מוצאת.

משה גפני: הממשלה לא מצאה את הכסף הזה.

משה גפני: יש פה טעות.

משה גפני: את יושבת-ראש ועדת חינוך חדשה וכדאי שתדעי שזו העברה תקציבית של משרד החינוך בתוך המשרד שכמוה עובר כל שבוע בוועדת הכספים.

מל פולישוק-בלוך: ידוע לי.

אורי אריאל: חבר הכנסת גפני, האם אתה יכול לומר לנו לפי הערכתך מתי תתקיים פה הצבעה בחוק?

משה גפני: אני כמובן לא אומה לה מה להגיד, אבל אם אני הייתי יושב-ראש ועדת חינוך אני לא הייתי מצביע היום.

משה גפני: זה דיון ארוך.

מל פולישוק-בלוך: להערכתי, הבעיה היא לא הכסף כי כסף יכול היה שיימצא.

מל פולישוק-בלוך: הבעיה היא יותר חמורה משום שאם בא בית משפט ואומר שאתם יכולים או לשנות את החוק או מחר לעשות את זה אז ברור שזה לא מציאותי.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר מהיום למחר להיערך ליום לימודים ארוך בגני ילדים גם כשיש את הכסף, וזאת הטענה שלי.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שצריך לאפשר את הגמישות הזאת רק משום הזמן ולאו דווקא מטעמי הכסף.

יולי תמיר: אני רוצה להבין.

יולי תמיר: האם התיקון שנשאר אחרי שהושמט הסעיף על האוצר הוא שיש עכשיו לשרה גמישות בתוך בתי הספר בשכבות גיל שונות ובין בתי הספר באותה עיר?

מל פולישוק-בלוך: כן.

יוסי שריד: ושלא נכנס שום מוסד חדש.

לימור לבנת: זה ממש לא כתוב.

יוסי שריד: אפשר לעשות בתוך המסגרת.

לימור לבנת: זה לא אוטומטית חל על כל היישוב.

מל פולישוק-בלוך: אם עפולה היא אחד מהיישובים היא לא חייבת לעשות את זה על כל עפולה, אלא רק על שכונות מצוקה בעפולה.

מל פולישוק-בלוך: זו הכוונה.

יולי תמיר: האם הצו לא משתנה?

מל פולישוק-בלוך: הצו בוודאי משתנה.

מל פולישוק-בלוך: החוק החדש או התיקון לחוק יחייב הבאת צו חדש לוועדה ובאישור הוועדה, וזו בדיוק הסיבה.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שלאישור הוועדה הזאת צריך לבוא צו חדש שבו השרה תגיד לא רק על איזה יישובים, אלא עכשיו היא תצטרך להגיד על איזה בתי ספר זה יחול כי הרי היא לא מחילה את זה על כלל היישוב.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להציע לכם חברי הוועדה שהשרה תביא לנו בין היתר קריטריונים מאוד ברורים לפיהם היא מתכוונת לחלק את הכסף באותם יישובים מתוך 100 היישובים כי אחרת היא נתונה ללחצים פוליטיים ואחרים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא רוצים שזה יקרה.

אורי אריאל: הגמישות היא ברורה.

אורי אריאל: נניח שבעפולה יש שכונה מאוד חזקה והיא לא צריכה ואומרים שהיא לא תקבל.

אורי אריאל: מזה נחסך הרי כסף שכוונתו להעביר את זה למקום שכן צריך.

אורי אריאל: השרה אומרת שהיא לא תוריד אף אחד שקיבל, מצד שני מבקשים לקבל גמישות בעפולה להוריד מישהו.

מל פולישוק-בלוך: לא.

אורי אריאל: זה מה שאני רוצה להבין, כי אחרת למה צריך היום בכלל לדון פה על משהו.

אורי אריאל: אני רוצה להבין מה קורה פה.

לימור לבנת: חבר הכנסת אריאל, נכון לעכשיו יש חוק שמחייב אותנו להחיל את יום חינוך ארוך על כל בתי הספר היסודיים וכל הגנים באותם 100 יישובים שמנויים.

לימור לבנת: בפועל זה חל כרגע רק על בתי הספר היסודיים ועל חלק מגני הילדים.

יולי תמיר: האם זה חל על כל בתי הספר היסודיים?

לימור לבנת: כן.

לימור לבנת: הוא חל בעיקרון על כל הכול, חוץ מכאלה שאולי לא רצו.

לימור לבנת: בעיקרון הוא מוחל, ואם ישנם כמה דברים יוצאי דופן אז הם ישנם.

לימור לבנת: אבל, בגני הילדים רק על רבע ממספר גני הילדים.

לימור לבנת: כך זה במשך השנים האחרונות וכך גם עכשיו.

לימור לבנת: בא עמותת "הילה" לבית המשפט העליון וטענה שאנחנו לא מקיימים את החוק, והטענה שהחוק כרגע כפי שהוא ככתבו וכלשונו לא מקוים היא נכונה.

לימור לבנת: משרד החינוך לדורותיו אכן לא קיים את החוק בעניין הזה לגבי גני הילדים.

לימור לבנת: יש עכשיו שתי אפשרויות.

לימור לבנת: אפשרות אחת היא למצוא את הכסף החסר שאין לנו ולמצוא, אני לא יודעת איפה, גננות וכוח עזר וכו' שיבואו עכשיו בתוך כמה שבועות להצטרך לעניין.

לימור לבנת: אפשרות שנייה היא לאפשר גמישות שעל פיה לא בהכרח כפי שקבוע כרגע בחוק, בכל יישוב ושכונה שבה נקבעו בצו צריך יהיה להחיל את זה על כל מוסדות החינוך, וזה יאפשר לא להחיל את זה למשל על חלק מהגנים ובתי הספר.

לימור לבנת: אבל כיוון שאמרתי קודם שאין בכוונתנו להוציא בתי ספר או מוסדות שכרגע חל בהם יום חינוך ארוך, ונשאלת השאלה הנכונה על-ידי חבר הכנסת אריאל, אז איך כן?

לימור לבנת: אז קודם כל אנחנו נוכל שלא להחיל על מוסדות חדשים אותם אלה שהיינו אמורים להחיל בהם, או לחלופין מכיוון שממילא אני מסכימה לכך שאנחנו נקבע קריטריונים וזה יובא לוועדת החינוך לאישורה, יכול מאוד להיות שאנחנו נבוא ויחד עם הוועדה נחליט לעשות איזשהם שינויים כאלה או אחרים.

לימור לבנת: זה בהחלט ייתכן, אינני יודעת.

לימור לבנת: אבל, זה יבוא עם הוועדה, באישור הוועדה.

לימור לבנת: אני לא אחליט להוציא יישובים, יש כאן ועדה.

אורי אריאל: אם אני מבין נכון, לפחות כרגע את תביאי את הצו המפרט היישובים.

אורי אריאל: את תביאי רשימה שהיא מצלמת מצב קיים לשנה.

אורי אריאל: זה המשמעות של זה.

לימור לבנת: נכון.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת אורי אריאל, היישובים הם אותם יישובים.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא, האם אנחנו צריכים באמת את אותם יישובים ?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת שריד, בבקשה.

יוסי שריד: מכיוון שמדברים על משרד החינוך לדורותיו ושרי החינוך לדורותיהם אני רוצה לומר לפרוטוקול שלפחות הרוב המכריע של מי שנמצא היום בתחולת החוק נמצא שם מהזמן שאני כיהנתי כשר החינוך.

יוסי שריד: מאז שאני הייתי שם לא נוסף בית ספר אחד.

יוסי שריד: כל בתי הספר וכל מוסדות החינוך שנמצאים, נמצאים שם מתקופתי.

יוסי שריד: בסדר, זה לא הרבה.

יוסי שריד: זה 500 ומשהו.

יוסי שריד: אבל, לו שרת החינוך של היום היתה מוסיפה 500 ומשהו אז אני מניח שאולי אפילו העותרים היו מתרצים, והיינו נוכחים לדעת שיש איזשהי התקדמות הדרגתית.

יוסי שריד: אבל, אין שום התקדמות.

יוסי שריד: מהיום שהתחולה חלה על אותם המוסדות, מאותו יום לא קרה שום דבר.

יוסי שריד: ראוי לציין את זה לפחות לצורכי הפרוטוקול.

יוסי שריד: אף אחד לא מילא את כל חובתו, אבל יש מילא חצי מחובתו או חלק מחובתו, ויש מי שלא מילא את חובתו כלל.

יוסי שריד: בכל זאת יש הבדל.

יוסי שריד: הדברים שמושמעים כאן, ואני רוצה ממש להתבטא במתינות, הם דברים תמוהים ביותר, כדי לא לומר דברים מצוצים מהאצבע.

יוסי שריד: אומרים שבתשס"ו תהיה שנת המהפכה, כל פעם זה נדחה בשנה, ובכלל כל הזמן מדברים במושגים של מהפיכות כי שינויים קטנים זה דבר קטן על משרד החינוך של היום.

יוסי שריד: אם בשנת תשס"ו עומדת להתחולל המהפכה ואז יותר ויותר מוסדות ייכנסו למסגרת של יום לימודים ארוך אז האם החוק הזה שמביאים לנו אותו עכשיו הוא לשנה?

יוסי שריד: האם הוא הוראת שעה?

יוסי שריד: אם הוא הוראת שעה ואם הוא רק לשנה אז בואו נכתוב את זה.

יוסי שריד: אחר כך כל אחד יחליט מה עמדתו, האם הוא בעד או נגד הוראת שעה.

יוסי שריד: אבל, אין צורך בחוק.

יוסי שריד: אני לא שמעתי שמחוקקים חוק לשנה.

מל פולישוק-בלוך: החוק הוא קיים, אנחנו רק משנים אותו.

יוסי שריד: תיקון בחוק זה חוק.

יוסי שריד: אני לא שמעתי דבר כזה.

יוסי שריד: אם בכלל בעוד שנה תבוא הפריצה הגדולה וחיים חדשים, האם אנחנו צריכים את התיקון הזה לשנה הזאת?

יוסי שריד: אני רוצה לתת עצה ולהציע הצעה שאני חושב שיש לה אפילו סיכוי לא רע.

יוסי שריד: המוסד הזה ששמו בג"ץ הוא בדרך כלל מוסד סביר.

יוסי שריד: תבוא שרת החינוך לבג"ץ, יכול להיות שגם העותרים מרגע שהם מבינים לאיזה מצב נקלענו עכשיו ששכרנו יצא בהפסדנו, יכול להיות שאפילו העותרים יצטרפו לשרת החינוך.

יוסי שריד: הרי הם מחוקקים את זה רק בגלל הבג"ץ , לא בגלל שום דבר אחר.

יוסי שריד: הם יבואו לבג"ץ ויגידו, אולי אפילו דעת העותרים, כך: בג"ץ נכבד, יש לנו פער של שנה.

יוסי שריד: אולי לא שמעתם, אבל בתשס"ו מתחילה להתחולל המהפכה הגדולה בחינוך.

מל פולישוק-בלוך: כבר אמרו את זה בבג"ץ.

יוסי שריד: כנראה שלא אמרתם לפחות כפי שראוי לומר.

יוסי שריד: תבואו יחד עם העותרים ותגידו שיש לכם פה בעיה של רווח של שנה, ושאתם באתם בדברים יחד עם העותרים.

יוסי שריד: אין לי מושג מה תהיה עמדתם של העותרים, אני לא מדבר בשמם.

יוסי שריד: אתם תאמרו שאתם חושבים שלא ראוי לתקן את החוק עכשיו אך ורק לצורך של שנה בלבד, כי בעוד שנה תבוא הגאולה בלאו הכי.

יוסי שריד: אתם תאמרו שאתם מבקשים מהבג"ץ התחשבות ודחייה של שנה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהצעתך מצוינת.

יוסי שריד: לי אין ספק, אבל לפחות שזו הוראת שעה, שזה לשנה.

יוסי שריד: איפה זה כתוב בחוק?

יוסי שריד: אולי את לא כל כך בטוחה שבעוד שנה תהיה הגאולה השלמה.

לימור לבנת: אני בטוחה לחלוטין, גם הודעתי את זה לבג"ץ.

עמיחי יהודה: הודעת בית המשפט היתה שהמדינה עוברת על החוק.

עמיחי יהודה: המדינה קודם כל צריכה לקיים את החוק, ואחר כך אם היא רוצה לשנות את החוק.

יוסי שריד: מכיוון שגם הבג"ץ הורגל לזה שהמדינה עוברת על החוק ורומסת אותו ברגל גסה מידי יום ביומו, אז אני אומר לכם שאם תבוא פנייה לבג"ץ כאשר הבג"ץ לא מאוים על-ידי עתירה, ויאמרו שיש פה רק בעיה של שנה, דבר שהוא מופרך מעיקרו דרך אגב.

יוסי שריד: אני אומר כאן לפרוטוקול ולאוזניים, בתשס"ו לא ייכנס בית ספר אחד נוסף ליום חינוך ארוך, שלא תהיה שום דאגה.

יוסי שריד: לא יבוצע שום דבר.

יוסי שריד: חוץ מהגזירות לא יבוצע שם שום דבר גם מדוח ועדת דברת.

יוסי שריד: אבל, למה אתם צריכים לסמוך על ספקן וחשדן כמוני?

יוסי שריד: יש כאן הודעה של שרת החינוך שהיא חד משמעית ואנחנו בוודאי סומכים עליה בעיניים עצומות.

יוסי שריד: בואו נכתוב הוראת שעה עד תשס"ו, היו דברים מעולם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עושים הפסקה בדיון כי אנחנו צריכים לעלות למליאה להצביע.

מל פולישוק-בלוך: אני מחדשת את הדיון.

משולם נהרי: יש לי הסתייגויות.

משולם נהרי: למה החוק הזה צריך לעבור היום?

מל פולישוק-בלוך: חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: נדמה לי שנוצר מלכוד, ומפאת החיפזון אנחנו עושים עכשיו דבר שהוא דבר גרוע.

יולי תמיר: למען תיקון שיאפשר לשרה לפעול בתקופה הקרובה בצורה שהיא תניח את דעתה, ואולי גם את דעתו של בית המשפט, אנחנו מחוקקים פה דבר שהוא יהיה לרועץ בשנים הקרובות.

יולי תמיר: זה לב העניין.

יולי תמיר: בעצם זה שאנחנו אומרים שהשר ייבחר, אנחנו בעצם אומרים שלא כל השכונות, אפילו לא ב-100 היישובים שמצויים בצו, יקבלו יום לימוד ארוך בגנים.

יולי תמיר: כי הלוא מעצם זה אם כולם היו מקבלים אז לא צריך לבחור, ואם מחליטים שצריך לבחור סימן שלא כולם יקבלו.

יולי תמיר: במקום שכולנו נגיד לשרה שכולנו מאחוריה למאבק שכל מי שנמצא ב-100 יישובים ברשימה יקבל יום לימודים ארוך, ואין לי בעיה לבדוק את רשימת היישובים, אנחנו עכשיו הולכים לתת לה, ועוד יותר חמור מזה למשרד האוצר, גושפנקה לזה שלא כולם מקבלים.

יולי תמיר: אני חושבת שאין פה עניין של בעד או נגד.

יולי תמיר: יש פה כרגע דרישה לעצור ולחשוב.

יולי תמיר: אם נעביר את זה היום בחקיקה, אנחנו נשים בעצם חותם שאומר שאנחנו יודעים שהשנה הזאת, ואולי גם השנה הבאה ואולי גם השנה שלאחריה, כי צודק חבר הכנסת שריד לא מחוקקים לצורך יום אחד או יומיים או שבוע או שבועיים, אנחנו מקבלים את זה כנתון שצריך לבחור כי לא הכול ממומן.

יולי תמיר: לכן אני מציעה שאנחנו כוועדה קודם כל ניתן גיבוי לשרה.

יולי תמיר: אני בהחלט חושבת שצריך לא להעמיד אותה במצב שהיא עוברת על החוק, ואנחנו מתעלמים מזה.

יולי תמיר: צריך להגיד שהוועדה מכירה את הקשיים שניצבים היום בפני המשרד שחייב לבחור בין מקומות כי הוא לא מתוקצב.

יולי תמיר: מצד שני, הוועדה לא צריכה לקבל את תת התקצוב הזה כנתון, וזכותנו גם לדרוש מהשרה להיאבק על זה, וגם לומר שאנחנו ניאבק על זה שכול הגנים במקומות האלה יקבלו תקצוב, ולכן אנחנו לא מוכנים לאשר שום חקיקה שמראש מקבעת את המצב של מימון חלקי.

יולי תמיר: אם תידרש השרה באיזשהו שלב לתת תשובה נוספת לבג"ץ, היא תגיד שגם הוועדה נתנה גיבוי לדרישה שכל הגנים יקבלו שם מימון, ולכן לא ישנו את המצב בחקיקה.

יולי תמיר: אם צריך לאשר פה אולי איזשהו דבר ביניים, איזשהי תקנת ביניים, כדי לא להפר, היא צריכה להיות עם דגש מאוד ברור על זה שמדובר בעניין ביניים.

יולי תמיר: אני לפחות אצביע נגד, אבל נדמה לי שגם אלה שיצביעו או חשבו להצביע בעד, צריכים להבין למה הם מצביעים.

יולי תמיר: פירושה של הצבע בעד שבדיון הבא על יום לימודים ארוך באוצר, ישב שר האוצר ויגיד: שהשרה תבחר, אני לא יכול לממן את הכול.

עמיחי יהודה: השרה אמרה שאין מספיק זמן.

עמיחי יהודה: אני רוצה להזכיר לנוכחות מימיני ממשרד החינוך שהבג"ץ הראשון בעניין יום חינוך ארוך היה לפני כחצי שנה, ועניינו שדרות, כאשר שם המדינה לא נתנה יום חינוך ארוך, אלא כפתה על ההורים לשלם עבור תל"ן, במסגרת זאת קרן קרב, כדי שהם ישלמו להם 41 שעות שבועיות.

עמיחי יהודה: באותה נשימה ביקשנו לקיים יום חינוך ארוך גם בגני הילדים.

עמיחי יהודה: תשובת משרד החינוך היתה שמשונה שההורים מבקשים בבית המשפט דבר כזה, ולא פונים בצינורות המקובלים.

עמיחי יהודה: דהיינו, היתה כמעט שנה אפשרות להתכונן.

יוסי שריד: היו שש שנים מ-1998.

עמיחי יהודה: נכון, אבל בואו נאמר שהם ששכחו או לא ידעו.

עמיחי יהודה: דבר שני, כבוד השרה אמרה שאין תשתית ואין לוגיסטיקה ואין אנשים.

עמיחי יהודה: לא נכון.

עמיחי יהודה: מה שקורה בשטח הוא שחלק מההורים משלמים מעל לשולחן ומתחת לשולחן, לאותן עובדות חינוך.

עמיחי יהודה: מאפשרים להם ללמד עד השעה רבע לארבע.

עמיחי יהודה: קיימת התשתית, קיימות התוכניות.

עמיחי יהודה: השאלה היא, מי משלם על כך?

עמיחי יהודה: השרה אומרת: "לי אין את הכסף, ואני אקבע עכשיו למי אתן ולמי לא".

עמיחי יהודה: אני רוצה להצביע על הדבר השלישי והוא החמור ביותר.

עמיחי יהודה: מה שהוצג לנו היום בוועדה הוא פתרון משפטי לסבך שהסתבכה בו השרה.

עמיחי יהודה: אני לא רוצה שמישהו פה ייתן את ידו לכך שבמקום פתרון חינוכי יינתן פתרון משפטי.

עמיחי יהודה: לאותם אנשים שעתרו ולאלפי אנשים שהיום רוצים לדעת מה קורה, אומרים שיש היום אפשרות לשרה להתחמק מהמחויבות שלה.

עמיחי יהודה: אין פה פתרון למשפחות שהן קשות יום.

עמיחי יהודה: אין פה פתרון למשפחות שעליהן מופעל החוק הזה שצריך להיות.

מל פולישוק-בלוך: תאמין לי שהבנתי את העניין.

מל פולישוק-בלוך: יש הרבה דברים נכונים בדבריך.

רעות בגס: רציתי להעיר שגם בתצהיר התשובה שניתן לבג"ץ על-ידי משרד החינוך, ניתנה איזשהי אלטרנטיבה נוספת וזה לתקצב את 1,800 גנים החל מתקציב שנת 2005.

רעות בגס: יש לי פה את הסעיף.

מל פולישוק-בלוך: ההערה הזאת היא מאוד חשובה.

מל פולישוק-בלוך: רונית תירוש המנכ"לית אמרה בבג"ץ שיש אפשרות לעשות את זה החל מינואר 2005.

לימור לבנת: היא דיברה על אפשרות טכנית, היא לא דיברה על מקור תקציבי אולי.

רעות בגס: בסעיף 22 לתצהיר של רונית תירוש כתוב כך: "מאחר והסתבר למרבה הצער כי החוק אינו מקוים במלואו בכל הנוגע לגני הילדים, בכוונת המשיב לפעול לתיקון החקיקה במהלך החודשים הקרובים באופן שלא ייצור פער בין דרישות החוק ליישומו בפועל.

רעות בגס: במידה ושינוי חקיקה לא יושלם עד ינואר 2005, מתחייב המשיב לתקצב את כל גני הילדים הרשמיים המופיעים ביישובים המופיעים בצו, וזאת מתקציב שנת 2005.

רעות בגס: קרי, החל מאחד בינואר 2005.

לימור לבנת: ברור שמה שאמרה המנכ"לית הוא שמשרד החינוך יפעל בהתאם לחוק.

לימור לבנת: הוא יפעל לתיקון החוק.

לימור לבנת: היה והחוק לא יתוקן כי הכנסת צריכה לתקן, אז המשרד מתחייב לקיים את החוק.

לימור לבנת: נו, מה אפשר לעשות?

קריאה: אבל לא מחרתיים, אפשר גם מהאחד בינואר ואז יש די הרבה זמן להיערך.

דורית מורג: הדיון בבית המשפט לא איפשר למשרד החינוך עד מחרתיים.

דורית מורג: כבוד השופט ברק אמר במפורש: "יש דרך.

דורית מורג: אני יודע בזמני כשהייתי יועץ משפטי לממשלה יש גם דרך מהירה לתקן את החוק.

דורית מורג: " האלטרנטיבה שהובאה היא לפעול לתיקון מיידי של החוק, ולכן אנחנו נמצאים כאן.

יוסי שריד: ואם נבוא לבג"ץ ונגיד לו שיש לו פער של ארבעה חודשים עד האחד בינואר, שבסך הכול יעלה למדינה 20 מיליון שקל, האם הבג"ץ לא יקבל את זה?

יוסי שריד: אל תספרו לנו מעשיות.

יוסי שריד: אנחנו יותר מנוסים בבג"ץ ממך, והוא יקבל את זה.

דורית מורג: אני רוצה לומר כמה מילים על התיקון שמובא כאן.

דורית מורג: התיקון שמובא כאן הוא תיקון שמאפשר יתר שיקול דעת לשרה.

יוסי שריד: שיקול דעת יותר גדול לשרה זה טוב או רע?

יוסי שריד: האם את אומרת לנו את זה כאיום או כהבטחה?

דורית מורג: שיקול דעת כזה הוא ראוי, משום שכרגע כשאנחנו רואים את רשימת היישובים - - -

מל פולישוק-בלוך: זה ברור לנו.

דורית מורג: אבל, זה לא היה ברור לשתי עורכות הדין שנמצאות כאן.

דורית מורג: בעידן של תקציב מצומצם, והתקציב הוא בסופו של דבר מצומצם, מין הראוי היה שבמקום שהשר יהיה שבוי בהחלטה לגבי ישוב שלם - - -

יולי תמיר: ההיפך הוא הנכון.

רעות בגס: אז תתקנו את החוק, תתקנו את הצו.

רעות בגס: לא להשאיר את זה לשיקול דעת.

רעות בגס: אפשר לתקן את זה.

מל פולישוק-בלוך: ודאי, תראי שזה מה שאני הולכת לעשות.

מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק מה שאני רוצה.

יולי תמיר: כשהתקציב מצומצם הלחץ הפוליטי הוא גדול.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא נשאיר את זה.

מל פולישוק-בלוך: חברת הכנסת תמיר, אני אמרתי את זה והשרה חזרה על הדברים והסכימה לזה, שהצו משמעו באיזה יישובים, ויותר מזה באילו בתי ספר יחול.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו פה בוועדת החינוך צריכים לאשר את מה שהשרה תחליט.

מל פולישוק-בלוך: זה לא שיש לה גמישות מוחלטת והיא עושה מה שבא לה בחדרי חדרים ואנחנו לא יודעים.

יוסי שריד: האם נוכל לדעת מה עומד מאחורי כל החלטה והחלטה?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדרוש.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להקריא לכם מה אני רוצה להחליט פה ואז תחליטו אתם.

יולי תמיר: לוח הזמנים הוא כזה שהצו יבוא אלינו כשההחלטה על איפה יהיה יום חינוך ארוך כבר התקבלה ויושמה.

מל פולישוק-בלוך: לא, אני שמחה שנכנסו עכשיו עוד חברי כנסת ואני רוצה שכולם יישמעו משום שזה בדיוק מה שעכשיו נאמר פה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לקבל את ההחלטות האלה ואני מקווה לקבל את אישורכם, משם שזה לדעתי עונה על הדרישות של חברי האופוזיציה כאן.

משה גפני: איך את יודעת את הדרישות של כל אלה שבאופוזיציה?

מל פולישוק-בלוך: אלה שהיו כאן בדיון.

יוסי שריד: אין שום סיכוי בעולם שתקבלי את תמיכתנו.

יוסי שריד: לנו אין אמון בשיקול הדעת של השרה ולכן אנחנו לא יכולים להצביע בעד.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, אני משוכנעת.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מברכת את משרד החינוך על מאמציו להמשיך ולהחיל את חוק חינוך ארוך על יסוד המלצות דוח דברת, וזאת למרות האילוצים התקציביים העומדים לפני המשרד בשנים האחרונות.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה רושמת לפניה את הבטחת שרת החינוך שלא לפגוע ביום הלימודים הארוך החל כיום במוסדות החינוך.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מברכת את הממשלה על הקצאת מיליארד שקל להתאמת מוסדות החינוך ליום חינוך ארוך, ודורשת מהאוצר הקצאת משאבים ליישום החוק בכל הגנים ביישובים שבמצוקה כבר ב-2005.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מבינה את הצורך בגמישות החלת החוק, ומוכנה לאשר זאת בתנאים שלהלן, וכאן אני מבקשת שתשימו לב לתנאים.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה דורשת ממשרד החינוך לקבוע קריטריונים מפורטים וברורים להעברת מוסדות חינוך ליום חינוך ארוך, והסבר המשפט בסעיף 4(א) לחוק "לדעת השר זקוקים לסיוע נוסף בחינוך".

מל פולישוק-בלוך: זה מה שאומר כיום החוק המוצע, התיקון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו דורשים קריטריונים ברורים שיפורטו בצו הנדרש על-פי החוק.

מל פולישוק-בלוך: להזכירכם, נדרש תוך שישים יום.

יוסי שריד: כמה חברי ליכוד יש בוועדה?

מל פולישוק-בלוך: כמה שצריך לפי הרשימה.

מל פולישוק-בלוך: האם אתה חושב שמישהו יצביע אם אין לו זכות להצביע?

מל פולישוק-בלוך: נו, באמת.

יוסי שריד: אני לא יודע.

יוסי שריד: אני רואה פה הרבה חברי ליכוד.

מל פולישוק-בלוך: לא יצביע מי שאין לו זכות להצביע.

מל פולישוק-בלוך: הקריטריונים יפורטו בצו הנדרש על-פי החוק תוך שישים יום באישור ועדת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: קריטריונים מפורטים אלה נדרשים למניעת אפליה בין מוסדות שונים באותה שכונה או באותו יישוב, ולמניעת לחצים לא עניינים.

מל פולישוק-בלוך: 2.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מחליטה כי עד סוף חודש דצמבר שנה זו יציג בפניה משרד החינוך: תוכנית עבודה להמשך יישום חוק חינוך ארוך עד ליישומו המלא.

מל פולישוק-בלוך: כשאני מדברת על יישומו אני לא מתכוונת רק ל-100 היישובים, אלא כללית על-פי דוח דברת.

מל פולישוק-בלוך: התוכנית תפרט את מדיניות המשרד, היערכותו ליישומו בשטח, מסגרת תקציבית נדרשת, ולוח זמנים לביצוע.

מל פולישוק-בלוך: זה עולה בקנה אחד עם דוח דברת ועד סוף דצמבר צריך להיות גם הדוח המפורט של דוח דברת לנושא הזה, כך שמבחינת משרד החינוך זה לא מעמסה שהוא לא יכול לעמוד בה.

מל פולישוק-בלוך: סיכום שעד היום לא ראינו, לקחים פדגוגיים וארגוניים של ביצוע החוק עד כה, הצלחות, כשלים, קשיים, כפי שהיו במהלך הביצוע מאז חקיקת החוק בשנת 1998, זאת כדי למנוע חזרה על טעויות העבר, והסקת מסקנות מושכלות להמשך יישומו של החוק כנדרש.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מחבריי חברי הכנסת להצביע על ההחלטות האלה.

משה גפני: אני רוצה לדבר רק על הפרוצדורה ולא על המהות מפני שהיא עכשיו פחות חשובה, אחרי שגם גייסו רוב.

יוסי שריד: מה שקובע בסוף זה מה שכתוב בחוק, ולא שום דבר אחר.

יוסי שריד: זה לא הצעה לסדר יום, אבל היושבת ראש עדיין לא מבחינה בין הדברים.

משה גפני: אנחנו לא דנים עכשיו לא בדיון מהיר ולא בהצעה לסדר ולא בנושא שמעלה יושבת-ראש הוועדה אלא בחוק, ומה שיהיה כתוב בחוק זה מה שמחייב.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לענות לך, כי אני הבנתי את המשפט הראשון שלך.

מל פולישוק-בלוך: אתה חוזר על הדברים.

משה גפני: את יושבת-ראש הוועדה את יכולה לדבר כמה שאת רוצה.

משה גפני: אני יכול לדבר רק לפי רשות שאת נותנת לי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשחרר את חברי הכנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה שבמליאה שמחכים לנו לסיים.

משה גפני: שיחכו, אני לא מבין בשביל מה הם מקבלים משכורת.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, דקה לסיום.

יוסי שריד: למה דקה לסיום?

יוסי שריד: הוא אומר דברים לעניין.

משה גפני: היות ואני לא למדתי משפטים, עפר אני תחת כפות רגליהם.

משה גפני: אני בסך הכול למדתי בישיבה.

יוסי שריד: גם הם לא למדו, אל תדאג.

משה גפני: אני בסך הכול למדתי בישיבה, אני לא למדתי משפטים.

משה גפני: אבל, אני רוצה להציע הצעה שאצלנו בישיבה למשל היו מציעים אותה.

משה גפני: היות ואנחנו עומדים פה תחת הלחץ של הבג"ץ, ובמקרה הזה בצדק, כי יש חוק וצריך ליישם אותו.

משה גפני: מצד שני, אנחנו לא רוצים להיראות משונים בעיני הציבור שמסתכל עלינו איך אנחנו מחוקקים חוק במהירות כזאת.

משה גפני: אנחנו העברנו את הצעת החוק היום בקריאה ראשונה.

משה גפני: אני רוצה להציע שאנחנו נפנה בהסכמת העותרים, לבית המשפט העליון ונאמר לו שהעברנו בקריאה ראשונה, ושמגמת ממשלת ישראל היא להעביר את החוק הזה.

משה גפני: אנחנו מבקשים מהבג"ץ אורכה של זמן כדי להשלים את הדיונים במשרד החינוך ובממשלה.

משה גפני: אנחנו מבקשים מהבג"ץ שיאפשר לנו את מרווח הזמן גם כדי לעשות מלאכה מושלמת, גם כדי לעבור על כל הדברים הללו, וגם כדי לא לעשות את זה בחיפזון.

משה גפני: אנחנו אז נדון על כל הדברים שאת אמרת שהם דברים חשובים ורציניים, ולא להביא את זה למחטף.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, ההצעה הזאת הועלתה על-ידי חבר הכנסת שריד ויש לי תשובה.

משה גפני: אני רק מוסיף שהקריאה הראשונה קיימת.

מל פולישוק-בלוך: הבנתי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לך שאם היה מדובר בחוק שלם ומלא שאין אחריו צו, תקנות לביצוע, הייתי מסכימה איתך ולא הייתי מסכימה להעביר את החוק הזה אלא בקריאה ראשונה, כפי שאתה דורש.

מל פולישוק-בלוך: אגב, אני אמרתי את זה לשרה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, מכיוון שביצוע חוק חינוך ארוך מחייב הוצאת צו באישורנו תוך שישים יום, פירושו של דבר שכל מה שאתה מבקש יהיה בצו.

יוסי שריד: מה פתאום?

מל פולישוק-בלוך: ככה גם היום הצו.

מל פולישוק-בלוך: אני מחזיקה את הצו ביד וכתוב במפורש: יום חינוך ארוך בשנת זה וזה יחול במוסדות החינוך מ---, וכאן יש לך את כל הקריטריונים שאנחנו מדברים עליהם.

מל פולישוק-בלוך: לכן, אני אומרת לך שקיימת האופציה שהיא קיימת גם היום, שבצו אנחנו נאמר בדיוק לפי איזה קריטריונים השרה לפי גמישות דעתה שנדרשת היום, היא תחליט לקבוע את המוסדות.

מל פולישוק-בלוך: יתרה מכך, בנוסף ליישובים שיש לך בצו, יהיה גם איזה בתי ספר ולמה היא בחרה בהם.

יוסי שריד: אנחנו רוצים הרחבה של הצו לעוד 500 בתי ספר.

יוסי שריד: אנחנו לא רוצים עוד צו.

מל פולישוק-בלוך: מקובל עליי.

משה גפני: לי יש הערות לגבי היישובים, לגבי הכול.

משה גפני: לכן, אני מבקש דיון ממצה.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, זה בדיוק מה שאני מציעה.

מל פולישוק-בלוך: אני מתחייבת בפניך.

יוסי שריד: ואם הצעתו לא תתקבל, אז מה תעשי?

מל פולישוק-בלוך: בחודש אוקטובר ולפני תוך שישים היום, לפני שהצו יבוא על שולחננו, יתקיים פה דיון יחד עם אנשי משרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד אשמח שהמנכ"לית או השרה יבואו לפני שאנחנו נדרשים לאשר את החוק כדי לא להיות בסד.

משה גפני: אבל, למה צריך להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית?

מל פולישוק-בלוך: כי אין לזה שום משמעות כרגע.

מל פולישוק-בלוך: העיקר הוא בצו ולא בחוק.

משה גפני: למה שלא נדון בזה לקריאה השנייה והשלישית ושנעשה את הכול ביחד?

יוסי שריד: אם אין לזה משמעות אז בואו נעשה את זה בעוד זמן.

יוסי שריד: נקיים דיון.

לימור לבנת: בהיעדר תיקון לחוק שצריך להתקבל בקריאה שלישית, אני אינני יכולה להביא צו חדש.

לימור לבנת: היועצים המשפטיים יאשרו את דבריי.

לימור לבנת: לא ניתן ממילא לדון בצו או לקבל החלטה לגבי הצו, מה שהובא כאן לאישור הוועדה כפי שאמרה היושבת ראש על דעתי לחלוטין.

לימור לבנת: לא ניתן לקבל החלטה כל עוד לא תוקן החוק גם בקריאה שנייה ושלישית.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: האם את לא יכולה להביא את הצו לעיון חברי הוועדה?

לימור לבנת: ולכן, צריך קודם כל לאשר את זה בקריאה שנייה ושלישית, ואז תוך שישים יום להביא את הצו.

לימור לבנת: אנחנו בתוך שישים יום ועוד קודם לכן נביא אכן את ההצעות שלנו.

לימור לבנת: הם יידונו כאן בוועדה, תוכל להציג את כל הסתייגויותיך, טענותיך, וכו'.

משה גפני: חבר הכנסת סער, יש פה מספיק אנשי ליכוד כמה אתה צריך?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, אנחנו נקיים דיון ארוך וממצה לפי בקשתך עם כל הנתונים ועם כל ההתחייבויות שאנחנו ביקשנו.

מל פולישוק-בלוך: אני עכשיו מעמידה את זה להצבעה.

מירב ישראלי: רגע, יש הסתייגויות.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

מירב ישראלי: "הצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

מירב ישראלי: בסעיף קטן (א) במקום "או בשכונות" יבוא "בשכונות, במוסדות חינוך או בשכבות גיל", ובמקום "או לשכונות" יבוא "לשכונות, למוסדות חינוך או לשכבות גיל".

מירב ישראלי: תיקון סעיף 5. 2.

מירב ישראלי: בסעיף 5(ב) לחוק העיקרי - ברישה, במקום "באישור יבוא " בהסכמנת שר האוצר ובאישור".

מירב ישראלי: הסעיף הזה נמחק.

מירב ישראלי: לא תהיה הסכמת שר האוצר.

לימור לבנת: לא תתבקש הסכמת שר האוצר.

לימור לבנת: ביטלנו את זה.

משה גפני: רציתי להגיש הסתייגות לבטל אותו.

לימור לבנת: אין צורך.

מירב ישראלי: "(2) במקום פיסקה (1) יבוא: "(1א) לגבי שנת הלימודים התשס"ה, בתוך 60 ימים מיום פרסומו של חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון מס' 3), התשס"ד-2004.

מירב ישראלי: " כלומר, החוק הנוכחי.

מירב ישראלי: הוגשו לנו הסתייגויות.

מירב ישראלי: יש הצעות לקצר את התקופה של 60 יום ל-30 יום ול-45 ימים.

מירב ישראלי: אם הוועדה לא מקבלת את זה אז זה יוגש בתור הסתייגויות.

מירב ישראלי: חבר הכנסת אריאל מבקש לדחות את התיקון הזה לתחילת שנת הלימודים תשס"ו.

יוסי שריד: ההסתייגות שלי היא שהכנסת על-פי החוק מורה למשרד החינוך לצרף לאלתר את כל גני הילדים שהחוק היה צריך לחול.

מל פולישוק-בלוך: גם אם הם לא מתאימים ליום לימודים ארוך?

יוסי שריד: תאמיני לי שהם יותר מתאימים מאשר לבטלה.

מל פולישוק-בלוך: האם יש בכולם מזגנים?

יוסי שריד: אז נוסיף להסתייגות מזגנים.

מירב ישראלי: מה ההסתייגות שלך?

מירב ישראלי: ההסתייגות שלך אומרת לבטל את החוק הזה.

יוסי שריד: נכון.

מירב ישראלי: אני לא יכולה לקבל הסתייגות שמעיינת את החוק.

מירב ישראלי: אולי תגיש הסתייגות חלקית.

יוסי שריד: שרת החינוך תפעיל את שיקול דעתה, ובלבד שבשנת הלימודים הבאה, בשנת הלימודים המתחילה מחר תשס"ה, ייכנסו למסגרת תחולת החוק ומתווספים גני הילדים שעליהם צריך היה לחול החוק.

יוסי שריד: זו ההסתייגות שלי.

מל פולישוק-בלוך: אז לא צריך את החוק הזה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מצביעים.

משה גפני: לא, יש לי הסתייגות.

משה גפני: אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית של הוועדה שאלה.

משה גפני: לפי החוק שעכשיו מציעים, נניח שבאופקים יש יום לימודים ארוך אם זה בצו, ויש באופקים בית ספר מוכר שהילדים שלי לומדים שם.

משה גפני: האם הם גם נמצאים בצו הזה, בחוק?

מירב ישראלי: בג"ץ קבע שהחוק הזה חל על בתי ספר רשמיים בעיקרון.

מירב ישראלי: אבל, לשר החינוך יש בוודאי את הסמכות הכללית שלו מכוח סעיף 11 לחוק חינוך ממלכתי להרחיב דברים על החינוך המוכר שאינו רשמי.

לימור לבנת: זה מה שקרה בפועל.

מירב ישראלי: אם השר מכוח סמכותו עשה את זה באופקים אז כך זה באופקים.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, אני רוצה להציע לך שאנחנו ביחד נבקש להחיל בהצעת חוק משותפת, תחת הגג של בתי הספר ממלכתי דתי את כל בתי הספר הדתיים.

מל פולישוק-בלוך: כל בתי הספר הדתיים במדינת ישראל יהיו שייכים לממלכתי דתי על כל מה שכרוך בזה.

משה גפני: אני בעד.

משולם נהרי: אני שואל האם גם גני הילדים, לא רק בתי הספר.

משולם נהרי: חבר הכנסת גפני נתן את אופקים כדוגמה.

משולם נהרי: אופקים למשל, האם גני הילדים גם כן כלולים היום ביום חינוך ארוך?

לימור לבנת: אותה התשובה שנתנה היועצת המשפטית.

לימור לבנת: ובפועל עוד מהרגע שבו התחילו להחיל את הצו כל בתי הספר והגנים, גם מוכרים שאינם רשמיים זה מוחל עליהם, בכל אותם יישובים.

משה גפני: כל היישובים החרדיים בחוץ.

משה גפני: מודיעין עילית בחוץ, רכסים בחוץ, בני ברק בחוץ, ביתר עלית בחוץ.

משולם נהרי: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שזה על דעת השרה שבכל היישובים שמתקיים יום חינוך ארוך, זה כולל גם את בתי הספר וגני הילדים של המוכר שאינו רשמי.

לימור לבנת: על דעתי, שתי הרשתות.

לימור לבנת: סליחה אני רוצה לתקן כדי שיהיה ברור לחלוטין.

לימור לבנת: מדובר בכך שבכל היישובים והשכונות שבהם הצו יוחל, הוא יוחל על כל מוסדות החינוך הרשמיים ועל הרשתות שבחינוך המוכר שאינו רשמי.

משולם נהרי: אני מדבר על הגנים.

לימור לבנת: דיברתי גם בגנים.

מל פולישוק-בלוך: מוסדות חינוך זה כולל הכול.

משולם נהרי: סליחה, הרשתות זה לא גנים.

משולם נהרי: הגנים זה עמותות.

משולם נהרי: אני שואל על הגנים.

לימור לבנת: מתקנים אותי כאן.

לימור לבנת: כנראה שזה לא חל על הגנים.

לימור לבנת: על בתי הספר היסודיים ועל הרשתות.

משולם נהרי: זאת אומרת שהגנים לא כלולים.

לימור לבנת: לא.

מל פולישוק-בלוך: הגנים המסוימים האלה, לא.

רות דיין: יש לי בקשה לשרה.

רות דיין: אנחנו כהורים מבקשים שמשרד החינוך ימשיך ויעלה את מספר הגנים ובתי הספר שמקבלים.

רות דיין: אבל, אם את הולכת לצמצם את הצו ולא להרחיב אותו, לפחות תתני הבטחה שאותם מספר גנים ובתי הספר שקיבלו עד היום בצו יקבלו גם.

לימור לבנת: נתתי, אמרתי ואני מתחייבת בזה.

לימור לבנת: אבל לא מתכוונים לצמצם את מספר - - -

רות דיין: לא מה שכבר קיים, מה שקיים בצו ולא מיושם.

לימור לבנת: הרי על זה כל העניין.

מל פולישוק-בלוך: על זה כל הויכוח.

משה גפני: לכן גברתי היושבת ראש, ההסתייגות של חבר הכנסת משולם נהרי ושלי לאור תשובת השרה - -

מל פולישוק-בלוך: - - שרירה וקיימת.

משה גפני: זה כולל החינוך המוכר ביישובים האלה, כולל גני הילדים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נתחיל להצביע על ההסתייגויות.

מירב ישראלי: יש הסתייגות לקצר את התקופה של הגשת הצו לוועדה מ-60 יום כפי שזה הוצע על-ידי הממשלה ל-30 יום או ל-45 יום.

יוסי שריד: של מי ההסתייגות?

מירב ישראלי: יש הסתייגות של עזמי בשארה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, הוא לא פה.

יוסי שריד: אני מאמץ את ההסתייגות הזאת.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד ההסתייגות לצמצם את מספר הימים של הגשת הצו?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 4 ארבעה בעד.

יולי תמיר: לפי דעתי היו חמישה.

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: שבעה.

מל פולישוק-בלוך: לא עבר.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו שישה מול ארבעה.

לימור לבנת: יהודית, יש חמישה.

לימור לבנת: אני ספרתי אותם.

לימור לבנת: אני אעבור על רשימה החברים.

לימור לבנת: מלי פולישוק זו אני.

לימור לבנת: האם מישהו מחליף את טאלב אלסאנע?

לימור לבנת: גלעד ארדן פה, אורי אריאל פה.

לימור לבנת: מוחמד ברכה לא נמצא, יש לו מחליף.

לימור לבנת: ענבל גבריאלי פה.

לימור לבנת: גדעון סער מחליף את גילה גמליאל, חבר הכנסת גפני פה, מגלי והבה פה, איתן כבל איננו.

לימור לבנת: משולם נהרי, מרינה סולודקין וגילה פינקלשטיין, יוסי שריד ויולי תמיר נמצאים פה.

לימור לבנת: אנחנו עוברים להסתייגות השנייה.

מירב ישראלי: ההסתייגות של חבר הכנסת אריאל לדחות את תחילת התיקון לתחילת שנת הלימודים תשס"ו.

יוסי שריד: חבר הכנסת אריאל, מה זה אומר?

אורי אריאל: שזה לא יחול השנה כי לא יקרה השנה כלום.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד?

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 5 נגד - 7 שבעה מול חמישה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עוברים להסתייגות הבאה.

מירב ישראלי: הסתייגותו של חבר הכנסת שריד שבלבד שבשנת הלימודים תשס"ה זה יחול גם על - - -

יוסי שריד: השרה תפעיל את שיקול דעתה, ותאמיני לי שזו הצעה שאני לא מאמין שאני מציע, ובלבד ש-1,500 גנים נוספים יתחילו לפעול במסגרת יום לימודים ארוך במסגרת תחולת החוק המקורי.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד?

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 5 נגד - 7

אחמד טיבי: גברתי, היו שישה בעד.

מל פולישוק-בלוך: עוד הפעם.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 6 תודה על התיקון.

משה גפני: מי נגד?

לימור לבנת: שבעה.

מל פולישוק-בלוך: על זה לא היתה מחלוקת.

מירב ישראלי: עכשיו אני מגיעה להסתייגות של חבר הכנסת נהרי וחבר הכנסת גפני, ואני רוצה למקד אותה.

משה גפני: אני לא חשבתי להגיש הסתייגות.

משה גפני: אני לוקח שוב את הדוגמה של אופקים.

מל פולישוק-בלוך: אין צורך בדוגמאות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מצביעים עכשיו על ההסתייגות שלך, תנסח אותה.

משה גפני: אני הסתפקתי בתשובת השרה.

משה גפני: אבל, לאחר התיקון של השרה לאור מה שאמרו לה המשפטנים, חבר הכנסת נהרי ואני מבקשים שלא תהיה אפליה ביישובים שזה קיים.

משה גפני: אנחנו מבקשים שלא יהיה ילד שיופלה לרעה לעומת הילד שנמצא בגן המקביל שלו.

משה גפני: יושבים שני גנים באותו מבנה, אחד יקבל יום לימודים ארוך והשני לא, רק בגלל שהוא הבן שלי.

מל פולישוק-בלוך: מהות התיקון שתהיה אפליה.

מל פולישוק-בלוך: זה בדיוק התיקון, שלא הכול יוחל אלא חלק כן וחלק לא.

מירב ישראלי: ההסתייגות היא שביישובים שזה חל, זה יחול גם על המוכר שאינו רשמי?

משולם נהרי: על המוכר שאינו רשמי וגם בגני ילדים.

יוסי שריד: חבר הכנסת נהרי, אני מציע שתנסח את זה אחרת.

יוסי שריד: ביישובים שהחוק מוחל, לא תהיה אפליה - - - אתם לא שומעים איך אני מציע לנסח את זה.

מל פולישוק-בלוך: ביקשתם שזה יחול על גני ילדים של מוכר ואינו רשמי.

משה גפני: האם אישה ליברלית כמוך תהיה נגד?

מל פולישוק-בלוך: לא.

מל פולישוק-בלוך: מה פתאום.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד?

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 4 נגד - 7

משה גפני: אנחנו מעלים את זה למליאה.

מל פולישוק-בלוך: סיימנו את ההסתייגויות.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד התיקון של החוק בנוסף לכול ההחלטות שאני אמרתי?

אחמד טיבי: סליחה, מה עם ההסתייגות שלי?

מירב ישראלי: בדקתי את ההסתייגויות שלכם, אני יכולה לומר לך אותם.

מירב ישראלי: אנחנו הצבענו על ההסתייגות של מספר הימים.

מירב ישראלי: הסתייגות של שר האוצר ירדה.

מירב ישראלי: כל שאר ההסתייגויות הן הסתייגויות דיבור.

אחמד טיבי: יש לי עוד הסתייגות.

מירב ישראלי: האם אתה מתכוון לאחריות של שרת החינוך?

אחמד טיבי: כן.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: אני אקריא את זה ותצביעו על זה.

מירב ישראלי: אני התייחסתי לזה כהסתייגות דיבור.

מירב ישראלי: "לשם החוק אחרי "העשרה" יבוא: "אחריות שרת החינוך".

מירב ישראלי: בסוף יבוא סעיף נוסף: "שרת החינוך היא האחראית על כל מערכת החינוך, לרבות מערכת החינוך הערבית ולא המנכ"לית.

מירב ישראלי: "

אחמד טיבי: זה בגלל העמדה שהשרה השמיעה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, זה הכול לגיטימי.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אחמד טיבי?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 5 נגד - 7 תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מצביעים על התיקון כולו.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד תיקון החוק המוצע?

משה גפני: אני ביקשתי התייעצות סיעתית.

מל פולישוק-בלוך: על מה?

משה גפני: על החוק.

יוסי שריד: הוא לא חייב להסביר לך על מה.

מל פולישוק-בלוך: כמה זמן אתה צריך?

משה גפני: יומיים.

מל פולישוק-בלוך: נו, באמת.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד אישור - - -

משה גפני: לא, אני מבקש התייעצות סיעתית.

מל פולישוק-בלוך: האם אתה צריך שלוש דקות?

משה גפני: את יודעת מה?

משה גפני: חצי שעה.

מל פולישוק-בלוך: יש לך חמש דקות.

יולי תמיר: את לא יכולה יש לך תקנון.

גדעון סער: מה פתאום, על מה את מדברת?

גדעון סער: איזה שטויות.

גדעון סער: עושים פה דקה להתייעצות סיעתית.

מל פולישוק-בלוך: נתתי לו חמש דקות.

מל פולישוק-בלוך: אם זה היה רציני הייתי נותנת לו חצי שעה.

מל פולישוק-בלוך: אבל, זה סתם קשקוש.

מל פולישוק-בלוך: זה מסוג הדברים שמבזים את ישיבות הכנסת.

משה גפני: מה זה מבזים?

משה גפני: מבזים את הכנסת כשאת מצביעה על אפליה גזענית.

מל פולישוק-בלוך: לך להתייעץ.

מל פולישוק-בלוך: למה אתה לא מתייעץ?

משה גפני: למה הילד שלי לא זכאי והילד שלך זכאי?

מל פולישוק-בלוך: האם אתה יודע שהילד שלי מאוד לא רוצה יום חינוך ארוך?

משה גפני: אבל, אם הוא גר באופקים הוא רוצה?

משה גפני: למה הילד שלי לא?

משה גפני: האם בגלל שאני אבא שלו?

מל פולישוק-בלוך: אני הצעתי לך להיות בחינוך הרשמי.

לימור לבנת: שייכנס לחינוך הרשמי.

מל פולישוק-בלוך: למה אתה לא בחינוך הרשמי?

מל פולישוק-בלוך: צריך להגיש על זה הצעת חוק ולהעביר.

מל פולישוק-בלוך: אין חינוך אלא רשמי.

משה גפני: תתקני את החוק, תעבירי את זה בחוק.

מל פולישוק-בלוך: הצעתי לך.

משה גפני: את מעבירה פה היום חוק מפלה.

מל פולישוק-בלוך: לא, בוא נעשה הצעת חוק משותפת.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה לך שיתוף פעולה.

משה גפני: הבושה זה לא מה שאני עושה, הבושה זה מה שאת מציעה.

משה גפני: את מצביעה באופן ליברלי ממש.

משה גפני: בחוק הזה אני מבקש שזה יחול על כולם.

משה גפני: אני לא מבין את אנשי הליכוד.

מל פולישוק-בלוך: נגמרו חמש הדקות, אנחנו עוברים להצבעה.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד התיקון המוצע לחוק ירים את ידו?

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 7 נגד - 5

יולי תמיר: רגע, איפה חבר הכנסת שריד.

יולי תמיר: זה לא בסדר.

גדעון סער: חבר הכנסת שריד לא פה, מה לעשות?

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, החוק עבר.

משה גפני: אני מבקש רביזיה.

מל פולישוק-בלוך: דקה לרביזיה.

משה גפני: אני מבקש לנמק.

גדעון סער: לא מנמקים רביזיה.

משה גפני: אתה לא חבר ועדת החינוך.

גדעון סער: תסלח לי, מה זה נוהל חדש של נימוק רביזיות?

משה גפני: גברתי היושבת ראש, אני רוצה להסביר.

משה גפני: אני מבקש לומר לך משהו גברתי היושבת ראש ולחברי הוועדה, בעיקר לחברי הליכוד שבהם שהתגייסו להצביע בעד החוק.

משה גפני: אני רוצה שידעו שלא מדובר פה על מהפיכות.

משה גפני: מדובר על ילד שלומד בגן ילדים - - -

אחמד טיבי: אני מבקש רביזיה על ההצבעה.

מל פולישוק-בלוך: כבר ביקשו לפניך.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר פעמיים.

מל פולישוק-בלוך: האם תהיה רביזיה על הרביזיה?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני ביקש את הרביזיה והוא מנמק עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: עוד מעט נגמרת הדקה.

משה גפני: אז בבקשה ממך.

משה גפני: מדובר על - - - זה לא פייר.

מל פולישוק-בלוך: לא, אני נתתי לך דקה.

מל פולישוק-בלוך: מה שאתה עושה זה לא פייר.

גדעון סער: אין דבר כזה של מה שאתם עושים פה.

גדעון סער: רק למשוך כל הזמן, למשוך זמן.

גדעון סער: פיליבסטרים זה מה שאתם עושים.

משה גפני: זאת עמדת הסיעה שלכם על האפליה הגזענית הזאת?

גדעון סער: זה כבר נשמע בפרוטוקול עשר פעמים.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד הצעת הרביזיה של חבר הכנסת גפני ושל טיבי.

יצחק הרצוג: אנחנו בעד.

מל פולישוק-בלוך: ה צ ב ע ה בעד - 6 נגד - 7 שבעה נגד הרביזיה.

מל פולישוק-בלוך: הצעת החוק עברה.

יוסי שריד: אני לא מבין את זה, אמרו הפסקה ואז לא מחכים פה לכול אנשים שהיו פה כל הדיון?

יוסי שריד: איזה שערורייה.

יוסי שריד: בושה וחרפה.

יוסי שריד: אני יושב פה כל היום.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת שריד, אני אמרתי חמש דקות הפסקה.

יוסי שריד: באתי כעבור שש דקות.

יוסי שריד: אז מה?

מל פולישוק-בלוך: אני מצטערת מאוד, אני לא ראיתי.

יוסי שריד: - - - בושה וחרפה לוועדה.