ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 303, 2004-08-24 12:07

מל פולישוק-בלוך: ברשות

מל פולישוק-בלוך: כם אני מבקשת לפתוח את הישיבה בנושא תשלומי הורים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא צריכה להגיד לכם כמה הדבר מורכב, במהלך השבועיים האחרונים מאז הדיון הקודם השתדלתי לקיים דיון ושיחה עם כל מי שרק פנה אלי ורצה להשמיע את דברו, ולהציע את הצעותיו, במיוחד כמובן ההורים, שהם אלה שצריכים לשלם.

מל פולישוק-בלוך: וכמו כן ישבתי עם הד"ר סמוכה אתמול כמה שעות וניסינו גם להגיע להסכמות.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה שהדברים הם מאוד קשים, אנחנו מאוד רצינו לשאוף לעשרה אחוז נטו מלאים, אני מביאה את זה לחברי הכנסת להחליט כמובן, כי זו היתה הדרישה של הוועדה, אבל לא בכל הסעיפים הצלחנו להפחית את העשרה אחוז, לצערי הרב, אם כי יכול להיות שיש בכמה מקומות הפחתות יותר גדולות דווקא.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עשינו שינוי מהותי בכך שאנחנו שינינו במהות את אופן הגשת התשלומים, גם לפי איך שההורים רצו, אנחנו פירטנו לפי הנושאים, ולא לקחנו סל אחד כמכלול.

מל פולישוק-בלוך: למרות שיש הרבה יתרון בגמישות של גביה וכן היה לי רצון רב לתת גם למנהלי בתי הספר וגם להורים עצמם אפשרות הגמישות לפי בית הספר עצמו, ראינו שרבות יותר הבעיות מאשר התועלות, וחזרנו בהסכמת משרד החינוך לגישה המפרטת יותר.

מל פולישוק-בלוך: ובכן חזרנו לשיטה האומרת פירוט יותר גדול וקשיחות של התשלומים ולא גמישותם.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת אנחנו עמדנו מעבר לדרישה הגורפת שלנו למצוא אלטרנטיבה ופתרונות אמיתיים לחיסולה של התופעה שנקראת תשלומי הורים, אנחנו מנסים וננסה למצוא פתרונות, עם משרד החינוך, עם משרד האוצר, כדי לחסל את זה בשנים הבאות, בהדרגה כמובן.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ניסינו למזער את הנזקים היום ולהביא למינימום ההכרחי בגביית הכספים.

מל פולישוק-בלוך: ירדנו ליומיים טיול, מלבד יב', במקום שלושה ימים, כדי לצמצם עלויות.

מל פולישוק-בלוך: בשאר הסעיפים, כפי שתפרט המנכ"לית, אנחנו צמצמנו.

מל פולישוק-בלוך: ודבר נוסף חשוב ביותר אנחנו רוצים לעשות אבחנה, ככל שאפשר, בין רכישת ציוד אישי בקנייה מרוכזת לבין תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: משום שאנחנו מבינים שיש כאן

מל פולישוק-בלוך: מוקש גדול מאוד כשאנחנו עושים רכישה מרצון, אז הרצון הוא לא רצון כידוע לכם, הוא די הכרח, ואמרו בצדק ההורים, שזעמו על כך שקראו להם סרבנים, ואני מסכימה אתם שמי שלא רוצה לשלם נחשב מלכתחילה כבר סרבן והגורם השלילי בערכת, למרת שהוא באמת לא חייב לשלם בשביל דברים שהמערכת היתה צריכה לספק, ובהחלט כך.

מל פולישוק-בלוך: מצד שני יש לנו את ההבדל הגדול בין המצוי והרצוי, ואנחנו צריכים להיות מציאותיים.

מל פולישוק-בלוך: זה מהצד של מה שאנחנו רוצים לתת לילדים שלנו, וכל אחד מאתנו רצה לתת כמה שיותר, אפילו כאשר קשה לו.

מל פולישוק-בלוך: מהצד השני, אני לא יכולה שלא להתייחס לאלה שמספקים את השירותים למערכת.

מל פולישוק-בלוך: אותם אלה שזוהי פרנסתם.

מל פולישוק-בלוך: וזה שניים וחצי מיליארד שקל, שפועלים במשק, מדריכי טיולים, הסעות, תיאטראות, כל נותני השירותים למיניהם, שזוהי פרנסתם.

מל פולישוק-בלוך: ואם אנחנו נאמר מחר אין יותר תשלומי הורים בעצם כרתנו את מטה לחמם, בלי שום הכנה מוקדמת מראש, ואני חושבת שגם זה מעשה שלא ייעשה, לא פחות חמור.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו צריכים במכלול האילוצים האלה לתפעל את המערכת הזאת של העשרת מערכת החינוך בצורה המיטבית שאפשר.

מל פולישוק-בלוך: ההצעה שמוגשת פה, חלק ממנה אני רוצה לשמוע את חברי הכנסת לפני שאני אחליט סופית, אני לא מאושרת, אבל זה מה שכרגע הגשנו להחלטת חברי הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לדבר על העקרונות שאנחנו נהגנו בהם, יש פה קצת טעויות בחישוב, שאני אגיש לכם, פשוט כי אנחנו ישבנו עד אתמול בלילה, ובבוקר.

מל פולישוק-בלוך: אגרת חינוך זה נושא אחר וזה לא על שולחננו היום.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים היום על כמה תשלומים.

יוסי שריד: מבחינת ההורים זה לא משנה מה היא הפשרה.

יוסי שריד: השאלה כמה ההורה בסופו של דבר משלם.

גילה פינקלשטיין: ההורה חייב לשלם עשרים ושמונה שקלים של ביטוח תאונות אישיות.

גילה פינקלשטיין: זה הדבר היחידי שהוא חייב לעשות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים שיש אגרת חינוך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים שהורה ששולח ילד לבית ספר צריך לשלוח אותו עם סנדוויץ'.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים שהוא צריך לתת לו גם בגדים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים שההורה יש לו הרבה מאוד תשלומים כדי לגדל לתפארת ילדים במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו מודעים לזה.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אנחנו לא עוסקים בכל התשלומים, אגב אנחנו בנושא של המותגים יוסי, שאתה העלית, אנחנו כן נקיים דיון על זה, כי אני בהחלט מקבלת את דעתך שהנושא הזה מאוד חשוב, ואני רוצה לקיים על זה דיון.

מל פולישוק-בלוך: אבל כרגע על שולחננו הצעה לתשלומי הורים.

מל פולישוק-בלוך: מה זה כולל, זה כולל תשלום חובה, שזה ביטוח תאונות אישיות, שאמנם אישרנו את זה כאן בוועדה אבל יש לי השגות גם על מה שדיברנו, ואולי בהמשך אני אפרט.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה כבר אושר, העשרים ושמונה שקלים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על תשלום מיוחד, גם הוא חובה, בתנאי שהשרות ניתן, שזה בריאות השן, שזה שלושים שקל, גם בזה קשה לשחק.

מל פולישוק-בלוך: ואחר כך אנחנו מדברים על תשלומי רשות.

מל פולישוק-בלוך: זה כולל את סל התרבות, את מסיבות הסיום, מסיבות כיתתיות, השאלת ספרי לימוד, עלות טיולים של התלמידים.

מל פולישוק-בלוך: אלה תשלומי הרשות.

מל פולישוק-בלוך: והם גם מותנים בשימוש, זאת אומרת אם הילד לא נוסע לטיול הוא לא משלם.

מל פולישוק-בלוך: והתקנות שאישרנו עושות גם סדר מבחינת למשל החזרת כספים, מה עושים, לא ניכנס לזה כרגע.

מל פולישוק-בלוך: אבל אלה העלויות שאנחנו מדברים עליהן, ותיכף נשמע את הפירוט לגבי סוג התשלום הזה.

מל פולישוק-בלוך: במשרד החינוך קוראים לזה תשלומי רשות.

מל פולישוק-בלוך: פעם זה באמת היה רשות.

מל פולישוק-בלוך: אחר כך יש לנו סכומים נוספים, אנחנו מדברים על השאלת ספרי לימוד.

מל פולישוק-בלוך: רוצים להכניס כמה שיותר את נושא השאלת ספרי הלימוד.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים כאן, תיכף נשמע את הסכומים, והסכומים הם גבוהים מאוד.

מל פולישוק-בלוך: ואני, יש לי ויכוח עם הסכומים האלה, יכול להיות שבשנה הראשונה והשניה והשלישית אולי צריך אותם אבל בהמשך בודאי יצטרכו להפחית אותם ומשמעותית.

מל פולישוק-בלוך: משום שאם אתמול הלכתי לקנות, לרכוש ספרים לבן שלי בכתה ב', שילמתי מאתיים שמונים שקל, וכאן מבקשים בשביל השאלה בלבד מאתיים עשרים.

מל פולישוק-בלוך: אז כנראה כאן הסכומים הם קצת בעייתיים, נדבר על זה בהמשך בהרחבה.

מל פולישוק-בלוך: הנושא השלישי הוא התל"ן.

מל פולישוק-בלוך: תל"ן הוא פרי שימוש, זאת אומרת אם יש תל"ן משלמים, אם אין תל"ן לא משלמים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שלא צריכים להכניס את התל"ן כחלק מהתשלומים, כתשלום אחיד יחד עם תשלומי ההורים, משום שיש בתי ספר שלא עושים בכלל תל"ן, וצריך להפריד.

מל פולישוק-בלוך: אין יש, יש.

מל פולישוק-בלוך: אם אין, אין.

מל פולישוק-בלוך: יש כאלה שלא רוצים שלוש שעות.

מל פולישוק-בלוך: קבענו גג.

מל פולישוק-בלוך: זה לא אומר שחייבים עכשיו לגבות את זה יחד עם תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: והנושא האחרון הוא, השם הכי יפה שיש פה זה תשלומים מרצון.

מל פולישוק-בלוך: לא רק שזה רשות זה אפילו מרצון, בחדווה ורינה.

מל פולישוק-בלוך: אז אני אומרת לכם שאת הרצון הזה אני רוצה למחוק מהשורות.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי שיקראו לילד בשמו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים אך ורק על רכישות מרוכזות, קנייה מרוכזת לציוד ו/או שרות לשימושם של התלמידים עצמם.

מל פולישוק-בלוך: וזאת הכוונה.

מל פולישוק-בלוך: וזה מדובר על בגדים, תלבושת אחידה, על רכישה נוספת משותפת, וגם עצם הגדרת השם יחייב את הכספים האלה ללכת אך ורק למטרות האלה, ולא לשום דבר אחר.

מל פולישוק-בלוך: שוב, שמנו עוד מכשול לכל אלה שמשתמשים, לא למה שאנחנו התכוונו.

מל פולישוק-בלוך: מכשול נוסף שיהיה בפני אלה שעשו שימוש לא יאה לכספים הוא השקיפות שאנחנו דורשים, על פי התקנות שכבר קבענו, שקיפות מלאה ודו"ח שנתי להורים עצמם, שיוכלו לדעת בסוף השנה מה בדיוק עשו עם הכספים.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה גם שבסוף שנת הלימודים הזאת נבדוק לאן בדיוק הכספים הלכו, בשיתוף פעולה יחד עם ועד ההורים היישובי שיכול לתת לנו גם מענה מהבקרה שלהם, בשיתוף פעולה עם המנהלים, נראה בדיוק מה עשו עם הכספים האלה, היה מספיק, לא היה מספיק, האם הערכה, הליבה הערכית הנוספת המשלימה שאנחנו רוצים להקנות לילדים שלנו, האם היא מספקת או לא ומי משלם בשבילה.

מל פולישוק-בלוך: אלה עקרונות היסוד, ועכשיו לפרטים, בבקשה.

4400: תודה.

4400: ראשית אני אומרת שלאחר שיאושר המסמך או הסכומים יאושרו, אני מקווה היום, אנחנו נוציא פעם נוספת מן דף צהוב כזה, שאותו אנחנו נדאג לפרסם באמצעות התקשורת, גם הכתובה וגם המדוברת, כדי שכל הורה ידע, וגם באינטרנט, שכל הורה ידע באמת מה העלויות הנדרשות.

4400: גם אם יש כאלה שגבו בניגוד להנחיות, אולי יש כאלה, אז יצטרכו אולי להחזיר בצ'קים חלק מהסכומים.

4400: אנחנו מתכוונים לפשט את הדף המסובך הזה ולהגיש אותו פחות או יותר כמו הטבלה שאנחנו כאן אולי מסתובבת על השולחנות, כאשר אנחנו מפסיקים לומר מי בעד, כי הרי בסופו של דבר כל מנהל הלך על העלות,

מל פולישוק-בלוך: בכל מקרה זה תשלומי מקסימום.

מל פולישוק-בלוך: מי שרוצה לא לגבות אנחנו לא נכריח אותו.

4400: ברור.

4400: לא מעבר לזה.

4400: לכן אנחנו נדבר על עלות אחת בכל סעיף, כפי שאמרה היושבת ראש הגבייה תהיה לסעיפי תקציב שונים, כלומר אי אפשר יהיה לקחת משירותים מרצון, מה שהיום קוראים לזה רכישה מרוכזת, לטובת סל תרבות, או מתל"ן לטובת סל תרבות ו להיפך.

4400: דבר משמעותי שעשינו, ואני מאוד מצירה עליו, שאנחנו הורדנו יום טיול, אני מצרה עליו משום החשיבות הרבה שאני רואה בטיולים, אבל אני אומרת צו שעה זמני ביותר, ואני מקווה רק לשנה זו.

4400: אני מקווה מאוד ששנה הבאה נוכל להחזיר את היום השלישי לחלק מהכתות.

מל פולישוק-בלוך: מתקציבים ממקור אחר.

מל פולישוק-בלוך: לא מההורים.

4400: בסדר, תיכף נדבר על זה.

4400: אנחנו השארנו את כתות יב' באפשרות לצאת לטיול של שלושה ימים.

4400: לגבי י', יא', שניצלו ויצאו לשלושה ימים, הם יאלצו לרדת ליומיים.

4400: חטיבות הביניים יש מי מביניהם שממילא יצא ליומיים ויש כאלה שבכל זאת עשו שלושה ימים אז אלה גם כן עלולים להיפגע.

4400: בנושא הזה של טיולים אני מאחר וזה מן דיון, אני רוצה, למרות האמור בדפים, לבקש מכם לדון על העלויות.

4400: בדף הצהוב יש עלויות לטיול כאשר הן מפורטות עד החובש ועד המאבטח ועד המיטה באכסניה ועד המושב באוטובוס.

4400: וזה היה מחושב ומתוקצב עד באמת, לא לקחנו פה מרווחים.

4400: הנכונות שלנו להוזיל עשרה אחוז יוצרת פה, זה עלול ליצור מצב בלתי ריאלי, שבו למרות שקיצצנו ביום את היומיים אפילו אי אפשר יהיה לממש בעלויות הללו.

4400: לכן אני כמתחייב הורדתי כעשרה אחוזים, בחלק מהמקומות.

4400: אבל אני מבקשת להשאיר את העלויות שהיו בשנה שעברה פר יום טיול בכפולות של ימי טיול כמובן.

4400: אמרנו יומיים אז יומיים, שלושה אז שלושה.

4400: אבל אני חוששת שלא יתאפשר להם.

4400: זה לא מדובר בסכום גדול, מדובר פה בהפרש בין מאתיים שמונים או שלוש מאות שקלים.

4400: זה ההפרש.

4400: אני מציעה לחזור לשלוש מאות שקלים ולא להשאיר את זה במאתיים שמונים כפי שעשינו כמתחייב מהורדת עשרה אחוזים.

4400: אז זה באשר לטיולים, המספרים מצויים ואני מציעה, למרות המאתיים שמונים, להחזיר את זה למחיר הקודם, כי הורדנו יום טיול.

4400: לגבי סל תרבות, אני חוזרת למעלה הטבלה, סל תרבות הורדנו בקדם יסודי, היה שמונים, ירד לשבעים ושתיים, הורדנו את העשרה אחוזים, ממאה לתשעים, בא-ה', בו' כנ"ל, ממאה לתשעים.

4400: מז' עד ח' מאה חמישים ירד למאה שלושים וחמש, זו פשוט הורדה של עשרה אחוזים, פה זה אפילו קצת יותר.

4400: בט' אני מציעה להשאיר את זה מאה חמישים.

4400: בי', יא', יש פה טעות אחת, זו הטעות היחידה, זה היה מאה שמונים ואני מבקשת, עשרה אחוזים, לא צריכים להוריד להם למאה חמישים.

4400: זה צריך לרדת במקסימום למאה ששים.

4400: זו פשוט טעות.

4400: ויב' כאמור מאה ששים.

4400: נכון, כתות ט' זה גם חטיבות עליונות, אבל אני אומרת בואו ניישר קו.

4400: ז', ח', ט', ז'-ח' ירד ממאה חמישים למאה שלושים וחמש, זה עשרה אחוז.

4400: יש טעות בחישוב בי', יא', כשהיה מאה שמונים, הורדנו בטעות למאה חמישים, זה לא נכון, זה צריך לרדת למאה ששים כמו יב'.

4400: השאלה נשאלת לגבי ט', פשוט בשביל הדיפרנציאציה אמרתי נוריד אותם למאה חמישים.

4400: כלומר בתוך חטיבת הביניים ז'-ח', מאה שלושים וחמש, ט' מאה חמישים, י' עד יב' מאה ששים.

מל פולישוק-בלוך: אני רק טענתי שביב' צריך להיות פחות מי' עד יא' כי יב' לומדים חצי שנה אז הכי הגיוני לתת להם פחות סל תרבות ולא יותר.

מל פולישוק-בלוך: הם לומדים חצי שנה.

מל פולישוק-בלוך: אני הייתי עושה הפוך.

4400: הורדנו להם את העשרה אחוזים.

4400: אני מציעה להשאיר את זה.

4400: כי יש להם אופי אחר של פעילויות בסל תרבות.

4400: לא לוקחים אותם להצגת ילדים שעולה זיל הזול.

4400: מסיבות סיום, אנחנו ביטלנו מסיבות בכלל לשכבות, למעט שכבות לימוד מסיימות, וזה אומר שמסיבת סיום תהיה בקדם יסודי, גן הילדים, ירד מששים לחמישים וארבע.

4400: בכתות ו' ממאה ששים וחמש למאה חמישים.

4400: בכתות ח' שמסיימות, אלה שאינן מחוטבות, זה ירד ממאתיים שמונים למאתיים חמישים.

4400: כנ"ל בכתות ט' בחטיבות עצמאיות, שמסיימים שם, ממאתיים שמונים למאתיים חמישים.

4400: ביב' ממאתיים שמונים למאתיים חמישים.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת מה שכתבת מאתיים חמישים זה רק במקומות מסיימים.

4400: מסיבות כיתתיות שמונה שקלים למסיבת סיום אני מבקשת לא לגעת.

4400: זה שמונה שקלים למסיבה, הגבלנו את זה לשלוש מסיבות לשנה, לפי חגים.

4400: השאלת ספרי לימוד, אין פה, זה עניין של אגרה שאנחנו מסבסדים חלק ניכר ממנה, אז הסיבסוד הוא מינימלי ולכן לא לגעת.

4400: ארגון ההורים, אתם רוצים להוריד משקל וחצי לשקל,

מל פולישוק-בלוך: השאלת ספרי לימוד, איך קבעתם את הסכומים האלה?

4400: יש תחשיבים שלמים.

4400: אנחנו מימנו בין עשרים לעשרים וארבעה מליון.

4400: את היתרה שנדרשת לחדש ספרים כל שנה זה המינימום.

4400: אי אפשר.

4400: לא ניתן, לא יחודשו ספרים.

4400: זה חוסך להורים.

4400: הם לא הולכים לחנות הספרים וקונים באלפי שקלים.

4400: זה עולה לכל הורה, את משלמת מינימום אלף שקל כל שנה,

מל פולישוק-בלוך: לא, אני מדברת על כתה ב', מאתיים שמונים שקל קניתי ספרים.

מל פולישוק-בלוך: וכאן כתוב מאתיים עשרים רק להשאלה.

מל פולישוק-בלוך: אני משאירה את הספר בבית ספר.

מל פולישוק-בלוך: חצי ממנו.

4400: אין מפעל להשאלת ספרי לימוד.

4400: את כל שנה הולכת לחנות וקונה לפחות באלף שקלים ספרים.

מל פולישוק-בלוך: לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: לא בכתות היותר נמוכות.

מל פולישוק-בלוך: אני אתמול קניתי במאתיים שמונים ואחד שקלים.

מל פולישוק-בלוך: ספר אחד היה חסר.

מל פולישוק-בלוך: אז זה יעלה שלוש מאות עשרים שקל.

מל פולישוק-בלוך: לכתות ב'.

4400: בכתות נמוכות אנחנו משתמשים בעיקר בחוברות שהן בלתי שמישות לאחים הקטנים.

4400: זה כותבים ונזרק.

4400: ככה זה בכתות הנמוכות.

4400: ופה אנחנו מסבסדים את זה, כל שנה נותנים חדש לגמרי לילדי כתות א', ב', ואפילו ג'.

4400: זה בהיקפים הרבה יותר גבוהים מזה.

4400: האמיני לי, כל אחד יאמר לך שזה יותר משתלם מלבטל שם את ההשאלה.

4400: עכשיו ההשאלה היא רשות.

4400: להיפך, עוד יש לי רשימת המתנה שאני לא מסוגלת לתת, לרשויות ובתי ספר שמעוניינים להיכנס.

4400: כי העשרים ושניים מליון שלנו נגמרו.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שההבדל בין מאתיים עשרים למאתיים ששים וחמש נובע מהעובדה שאת אמרת עכשיו שרוב החוברות הן נזרקות אחרי השימוש.

4400: נכון.

מל פולישוק-בלוך: אבל, קודם כל צריך לחשוב גם על זה ואנחנו נקיים ישיבות על ספרים, נעשה דיונים נפרדים פה בוועדה על ספרי הלימוד, יש לי הרבה מה לומר בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: יש אבל, מתוך העשרה ספרים שאתמול רכשתי בערך מחצית זה עבודה בתוך החוברת ומחצית אפשר להשתמש בזה שימוש חוזר.

מל פולישוק-בלוך: עדיין הפער בין מאתיים עשרים למאתיים ששים וחמש נראה לי פער קטן מידי בין כתה א', ב', ליב'.

4400: אני הסברתי אותו, כי בכתות הגבוהות יותר, ג', ד', או ב', ג', ד', יש יותר ספרי לימוד שהם שמישים גם לכתות הנמוכות, בניגוד לכתות נמוכות כמו א' ששם כל המגוון "נזרק" וקונים חדש לגמרי את כל המכסה.

4400: שם הרוב זה חוברות.

שרת החינוך לימור ליבנת: בשנה שעברה בדפים הצהובים, בכתות א' עד ו' הסכום היה מאתיים וחמישה שקלים עד מאתיים עשרים כתקרה.

שרת החינוך לימור ליבנת: מה פה, האם יש פה גם כן, זה טווח מחירים כזה בין מאתיים וחמישה למאתיים ועשרים, או שהקביעה היא מאתיים ועשרים.

שרת החינוך לימור ליבנת: אז למה לא הולכים על סכום המינימום?

4400: בשנה שעברה זה לא הוכח כמוצדק.

4400: כל המחירים הלכו מ-עד.

4400: דבר שהוא לא נכון לעשות, כי בפועל כולם לקחו את המחיר המקסימלי, כולל בהשאלת ספרי לימוד.

4400: זה המחיר שלקחו ובזה הם השתמשו והשביחו את המאגר בתוך בתי הספר.

4400: היום כשאנחנו עברנו לשיטה חדשה, שאין מ- ו-עד, לקחנו את הסכום המקסימלי והשארנו את הפרטים.

שרת החינוך לימור ליבנת: אבל אין כאן הפחתה, בספרי לימוד.

4400: לא הפחתנו בכלל.

יאיר סמוכה: בפועל בתי ספר שנמצאים בפרוייקט חמש שנים ויותר צריכים תמיכה נוספת מהמשרד על מנת להישאר בפרוייקט.

יאיר סמוכה: כי הספרים כל כך מתבלים שהם צריכים רכישה מרוכזת יותר גדולה.

מגלי והבה: לגבי בתי ספר שאין בהם השאלת ספרי לימוד, האם משרד החינוך מתכונן בעתיד לכל בתי הספר,

4400: לצערי לא.

4400: היה לנו סכום מוגבל, עשרים ושניים מליון, חילקנו אותו, זו היתה יוזמה שלנו לצאת בקריאה לבתי הספר, פנינו לכולם, במעמד הסוציו-אקונומי הנמוך בלבד, ומי שפנה ראשון קיבל.

שרת החינוך לימור ליבנת: עוד הערה אחת למה שאמר ח"כ מגלי והבה, אני ביקשתי שיכינו רשימת בתי ספר, וזה יקרה בימים הקרובים, שפנו ולא נשאר תקציב לממן אותם, כדי לראות אם ניתן למצוא בכל זאת את המקורות התקציביים כדי לצרף אותם לפרוייקט.

יאיר סמוכה: גבירתי, אין בתי ספר כאלה, באחריות.

שרת החינוך לימור ליבנת: אני שמעתי שיש, כנראה שמספר קטן אולי, יכול להיות, אבל בסדר, אני פניתי לשאול, אם אין בתי ספר כאלה אז בסדר.

שרת החינוך לימור ליבנת: עשינו דבר נוסף בשנה שעברה כבר, יצא בעצם, יכול בית ספר לפנות ולקנות רכישה מרוכזת, ספרים בהנחה מאוד משמעותית, על ידי פניה שלנו ברכישה מרוכזת.

שרת החינוך לימור ליבנת: למעשה נעשה איזה שהוא מכרז על לרכישה מרוכזת אצל המו"לים.

שרת החינוך לימור ליבנת: עכשיו כדי שיוכלו להשתתף בזה צריך בית ספר כולו לפנות, זה לא כל תלמיד בנפרד, זה הוא לא יכול לעשות.

שרת החינוך לימור ליבנת: אם בית הספר מבצע רכישה מרוכזת ממילא הוא מוכר את זה לתלמידים ולהורים אחר כך במחיר מופחת.

שרת החינוך לימור ליבנת: לצערנו רק בתי ספר מעטים הצטרפו לזה, משום שזה מטיל עוד בלבול מוח על המנהלים, ולכן רק בתי ספר מעטים הצטרפו.

שרת החינוך לימור ליבנת: שוב, זה לא חובה, אנחנו יכולים לתת את השרות לבתי הספר, למי שרוצה, אבל זה גם כן, זה דבר שנעשה פעם ראשונה.

שרת החינוך לימור ליבנת: לא היה מעולם דבר כזה.

מל פולישוק-בלוך: אולי כדאי שוועד ההורים הארצי ירים את הכפפה וינסה לראות איך עושים, בית ספרית כמובן, כי כל בית ספר מלמד קצת אחרת, רכישה מרוכזת.

ארז פרנקל: אני חושב שבנושא הזה יש תמימות דעים בינינו לבין משרד החינוך, בנושא השאלת ספרי הלימוד, התלונות שיש לנו הן יותר מופנות נגד מנהלי מוסדות החינוך שלא מרימים את הכפפה, והציפיות שלי היו ממנכ"לית המשרד לבצע את זה באכיפה וברגולציה בכל בתי הספר היסודיים.

מל פולישוק-בלוך: אני הקראתי את המספרים, לעשות חישוב של הטורים יותר קל, אז אם היתה טעות חישוב אף אחד לא יכעס.

מל פולישוק-בלוך: בואו לא נהיה תמימים.

מל פולישוק-בלוך: ההפחתה היא קצת מעין הפחתה, משום שרצינו להגיע ללחץ יותר גדול, עכשיו אני אומרת לך, אתם תצטרכו, גם ההורים שעומדים וגם המנהלים וגם משרד החינוך, כשאתם הולכים לעשות מכרזים, לטיולים בעיקר, שזה תרבות, שזה עיקר הכסף, תצטרכו ללחוץ יותר על הספקים ולהסביר להם שהאלטרנטיבה היתה שהם לא יקבלו כלום.

מל פולישוק-בלוך: זאת היתה האלטרנטיבה, כפי שאתם יודעים מחברי כנסת אחרים שלא רצו לאשר בכלל את הנסיעות.

4400: עוד מלה, אנחנו נתבקשנו להתחיל להתארגן לביטול תשלומי הורים.

4400: אני כתבתי מייד אחרי הישיבה הקודמת, בשבעה עשר לאוגוסט, מכתב לד"ר יוסי בכר, מנכ"ל משרד האוצר, למר אהרון אברמוביץ, מנכ"ל משרד המשפטים, מר גיורא רוזנטל, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי, הקמת צוות לביטול הדרגתי של תשלומי הורים בהתאם לכוונת ועדת החינוך והתרבות של הכנסת לבטל באופן הדרגתי את תשלומי ההורים במערכת החינוך הנני מבקש להקים צוות בין משרדי בו יהיו חברים נציג משרד האוצר, משרד החינוך, משרד המשפטים, שלטון מקומי, נציג המנהלים, נציג ההורים ארצי.

4400: על הצוות יהיה להכין תכנית מפורטת הכוללת לוחות זמנים לביטול הדרגתי של תשלומי ההורים במערכת חינוך.

4400: אודה לכל אחד על קביעת נציג מטעמכם וכו'.

4400: זאת אומרת זה בהמשך לוועדת לנגרמן שנתבקשנו להתחיל לדון ולראות איך עושים את זה.

מל פולישוק-בלוך: באמת תודה, זה חשוב מאוד.

שרת החינוך לימור ליבנת: אתמול ישבו אצלנו נציגי מרכז השלטון המקומי, ראשי הרשויות.

שרת החינוך לימור ליבנת: צריך פשוט לדעת, אם אנחנו כרגע לא נאשר המשמעות היא שלא יהיו טיולים, לא יהיה סל תרבות, לא יקרה כלום במהלך השנה.

שרת החינוך לימור ליבנת: אני אגיד עוד דבר, מכיוון שאנחנו עומדים ממש ימים אחדים לפני פתיחת שנת הלימודים אני רוצה לעשות מה שעשינו בשנה שעברה ולפני שנתיים, לראשונה, כי לא היה בעבר.

שרת החינוך לימור ליבנת: אנחנו חילקנו באמצעות כל העיתונים, אגב משהו שלא עלה לנו בכלל, טבלת תשלומים שאושרה על ידי ועדת החינוך,

מל פולישוק-בלוך: למה זה לא עלה לכם?

שרת החינוך לימור ליבנת: כי כל העיתונים עשו את זה ברצון, כרשות.

שרת החינוך לימור ליבנת: ואנחנו למעשה נתנו לראשונה לכל אחד מההורים את האפשרות לעקוב ממש אחרי התשלומים שנדרשו על ידי הנהלת בית הספר, ולפקח בעצמו ולראות אם יש כאן חריגה.

שרת החינוך לימור ליבנת: אנחנו מאוד היינו רוצים לעשות את זה גם השנה, עוד לפני החגים, כי עכשיו מתחילות לבוא דרישות התשלום לתלמידים ומייד לעשות את זה כולל מודעות בעיתונות כמובן ככל שנצטרך גם את זה.

שרת החינוך לימור ליבנת: ולכן זה דחוף.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור.

יוסי שריד: גבירתי היושבת ראש, הכי גרוע זה לעסוק באשליה עצמית, ואם הייתי רוצה להחמיר הייתי אומר ברמייה עצמית.

יוסי שריד: אני לא יודע, אני חושב שאני יכול לדבר גם בשם חבר הכנסת אורי אריאל מה היתה הכוונה המקורית שלנו, אבל אם יש לו הסתייגויות ממה שאני אומר אז הוא כאן והוא יסתייג.

יוסי שריד: הכוונה המקורית שלנו היתה, ולכן גם תשלומי הורים לא אושרו בישיבה הקודמת, שתהיה הפחתה לקראת ביטול מוחלט של תשלומי הורים, כאשר הבקשה, הדרישה, התביעה שלנו היתה שמשרד החינוך כבר בישיבה הזו יגיש לנו תכנית, לא ועדה, גבירתי המנכ"לית, לא ועדה.

יוסי שריד: ועדה זה בסדר, אתם יכולים למנות כל ועדה שאתם רוצים, אבל אנחנו ביקשנו, וזה שני דברים אחרים, אנחנו ביקשנו שמשרד החינוך יגיש לישיבה הזאת, ולכן דחינו את זה בשבוע, איך הוא רואה הפחתה, נדמה לי שנאמר במהלך חמש שנים, עד ביטול מוחלט של תשלומי הורים.

יוסי שריד: צר לי לקבוע שהסדר כזה או טבלה כזו או התחייבות כזו מצד המשרד לא קיבלנו.

יוסי שריד: למה אני אומר אשליה עצמית או רמייה עצמית, אני אתן לכם דוגמא את העניין של הטיולים, ואנחנו הזהרנו כבר בישיבה הקודמת.

יוסי שריד: אמרנו הרי אין בזה רבותא, אפשר לקצץ בעשרה אחוז, אפשר לקצץ בחמישים אחוז.

יוסי שריד: הדוגמא המפורסמת שאני מביא תמיד זה דוגמת הסוס.

יוסי שריד: נותנים לסוס פחות, פחות תבן, פחות שעורים.

יוסי שריד: אז קיצצת בעשרה אחוז.

יוסי שריד: הקיצוץ של יום, ההחלטות האלה תלושות לגמרי מן המציאות ואפילו מן המקום שבו אנחנו חיים.

יוסי שריד: קיצוץ של יום זה אומר שאנחנו מוציאים את כל המקומות הרחוקים בארץ ממפת הטיולים.

יוסי שריד: כי ביומיים גבירתי היושבת ראש, אני יודע כמה זה לוקח להגיע לקריית שמונה כפי שאני יודע כמה זה לוקח להגיע לאילת.

יוסי שריד: יומיים אתה לא יוצא למקומות רחוקים.

יוסי שריד: הנסיעה זה יום, זה הרי לא יומיים כי זה בסך הכל לילה אחד.

יוסי שריד: צריך להיות גם אנשים מעשיים, לא רק לרמות את עצמנו ולשחק בניירות.

יוסי שריד: הניירות צריכים לבטא מציאות, ולא להיפך, המציאות צריכה לבטא ניירות.

מל פולישוק-בלוך: יש לך נתונים כמה בתי ספר עשו סיור,

יוסי שריד: בודאי, אני לא יודע נתונים, אני רק יודע שהגליל היה מלא טיולים, ואני יודע שאילת היה מקום מאוד מבוקש, אבל לא רק אילת, מצפה רמון מספיק לצורך העניין, גם צריך להכיר את הארץ.

יוסי שריד: ולכן אלה החלטות נייר.

יוסי שריד: ואנחנו קודם כל גורמים עוול גדול מאוד למקומות הרחוקים, שתמיד אנחנו נשבעים אמונים דווקא למקומות האלה, ומרגע שאנחנו נחליט אז בעצם אמרנו הם מחוץ לתחום, הם לא במפת הטיולים של ישראל.

יוסי שריד: אבל גבירתי היושבת ראש, אנחנו העלינו על מנהלי בתי הספר כל מיני חשדות, אמרנו הם גובים, לא גובים, הרי כל יום אנחנו מקבלים אלף ואחד מכתבים מאלף בתי ספר, שבכלל בין מה שאנחנו מחליטים לבין מה שקורה שם אין שום קשר.

יוסי שריד: אבל לא רק מדובר במנהלים, שהם כשלעצמם מסכנים, מה אנחנו רוצים מהם.

יוסי שריד: מדובר ברשויות מוסמכות של המדינה.

יוסי שריד: הזכרתי קודם, בישיבה הקודמת, גבירתי המנכ"לית, את מקום העבודה הקודם שלך, מדובר ברשויות מוסמכות, לא במנהלים ולא בשום דבר.

יוסי שריד: בשנת הלימודים הזאת שנפתחת בעוד שבוע עיריית תל אביב תשלם על הסעות שניתנו עד כה בחינם, אגב הכל אושר על ידי העירייה, בהפרשים בין המחירים ששולמו להסעות בשנה שעברה למחירים שישלמו ההורים בשנה הקרובה, ההפרשים יגיעו לעתים למאה ושבעה עשר אחוזים.

יוסי שריד: אני זוכר גם את הקיצוץ, אני זוכר ששרת החינוך, כאשר היה הקיצוץ הראשון מתוך החמישה עשר, שרת החינוך, ואני מצטט, אם יש מישהו שמערער על זה אז אפשר לראות מראי מקומות, שרת החינוך אמרה שהיא לא תשלים עם שקל אחד קיצוץ במשרדה.

יוסי שריד: בינתיים היא השלימה עם שלושה או ארבעה מיליארד שקל, אבל זה עניין של זכרונות, ואנחנו לא עוסקים עכשיו בענייני זכרונות.

יוסי שריד: מכל מקום אני שואל, נניח, יש פה רשימה, בבתי הספר תל-נורדאו, רמז, גבעת שלום, שורשים, גרס, יש פה תלמידי עציון, אגב הנפגעים העיקריים גבירתי, אם את רוצה לדעת, זה בתי הספר הדתיים בעיר, אני יכול לקרוא לך, יש פה רשימה, בתי הספר מוריה, מירון.

יוסי שריד: אני שואל, מבחינתו של ההורה אין הבדל, מרצון, לא מרצון.

יוסי שריד: בכלל בבית ספר אין דבר כזה שנקרא מרצון.

יוסי שריד: מרגע שבית הספר מחליט לגבות, אז ההורים כבר לא בני חורין להחליט שהם לא משלמים.

יוסי שריד: כי יש לחצים, על ההורים, על התלמידים, בין אם הלחצים הם מפורשים ובין אם המרומזים, אין בכלל מושג כזה של מרצון.

יוסי שריד: אני שואל גבירתי המנכ"לית, האם לאחר שנאשר, אני מקווה שלא נאשר, את מה שאנחנו מתבקשים היום לאשר, עיריית תל אביב תישלח אליה סיירת, יש לכם הרי סיירת, נכון, היא ממשיכה הסיירת, הרי זה כבר לא מנהל בית ספר, זו עירייה.

יוסי שריד: עכשיו עם עיריית תל אביב, עיריית תל אביב היא לא הגרועה שבעיריות, למרות שהמנכ"לית עזבה שם, היא לא הגרועה.

יוסי שריד: את יודעת מה זה אלף מאתיים שקל, זה מאה שקל נוספים בחודש.

יוסי שריד: זה לא בחודש, כי שנת הלימודים היא לא שנים עשר חודש.

יוסי שריד: זאת אומרת משלמים את זה בחודשים מסויימים יותר ויותר.

יוסי שריד: אני שואל, האם העיריות, כל העיריות שגובות תשלומים כאלה ואחרים, מהסעות ועד כל דבר אחר, שהם לא במסגרת הטבלה, יקבלו מכתב אזהרה ממשרד החינוך, יוטלו על העיריות האלה סנקציות, העיריות האלה, הרשויות המקומיות האלה לא יקבלו את התקציבים הקבועים להם בתקציבו של משרד החינוך, הרי אנחנו יודעים שכל זה לא יקרה.

4400: אני חושבת שהתקנות כאן אנחנו אישרנו עונות על השאלה שלך.

4400: יש פירוט מדוייק במה מותר ומה אסור.

4400: ואם מישהו רוצה לעבור על החוק הוא יכול לעשות את זה, אבל הוא עובר על החוק.

יוסי שריד: אכן גבירתי, לא מדובר במנהלים, הם יכולים והם יגבו_ _ _,

מל פולישוק-בלוך: לפי איך שאני מבינה הם גם לא יכולים סתם ככה לקחת על הסעות.

מל פולישוק-בלוך: אסור להם.

מל פולישוק-בלוך: אם מישהו רוצה לעבור על החוק אני לא יכולה להכריח אותו לא.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, נטפל בזה.

יוסי שריד: מאחר והכל משחק "בכאילו", ובנדמה לי, ואין שום קשר בין הדיון כאן לבין המציאות החיים כפי שאנחנו מכירים אותם, אנחנו מתוודעים אליה בהדרגה מיום ליום, אני חושב שכל זמן שהבקשה המשותפת שלנו, אם חבר הכנסת אריאל עדיין מחזיק בבקשתו, לקבל תכנית מסודרת ומחוייבות של משרד החינוך.

יוסי שריד: זה לא קונץ להטיל את זה על ההורים, זה גם לא קונץ לקצץ לשני ימי טיול כדי שמטולה לא תישאר במפת הטיולים.

יוסי שריד: זה אפשר לקחת נייר, אני מקצץ לך מייד בעשרים אחוז.

יוסי שריד: אז מה, מה זה קשור.

יוסי שריד: לכן אי אפשר להצביע בעד זה.

גילה פינקלשטיין: קודם כל להעיר לאדון כאן שאמר שאפשר לקחת מזה להצעות.

גילה פינקלשטיין: מנהל מוסר דו"ח בסוף השנה כמה שילם ליום תיאטרון, כמה יום קולנוע, כמה טיול, ואי אפשר לקחת מהסכום הזה להשתמש בזה להסעות .

גילה פינקלשטיין: אמר חבר הכנסת שריד, המנהלים המסכנים.

גילה פינקלשטיין: לדקה אחת אכן באמת חשבתי המנהלים המסכנים, ואני נזכרת שלוש שנים אחורה, מנהלי תל אביב העבירו עצומה, עירוני א', עירוני ד', עירוני ט', עירוני ב'-ג', העבירו עצומה שהולכים להשבית את בית הספר כי עדיין לא קיבלו מהכנסת, מוועדת החינוך של הכנסת, תשובה שהם יכולים לגבות תשלומי הורים.

גילה פינקלשטיין: ואז הם אמרו אם כך בית הספר שלנו הולך להיות בית ספר שבו רק מלמדים תנ"ך, חשבון, אנגלית, אין כלום, אין מעבר לזה.

גילה פינקלשטיין: אין תרבות, אין קונצרטים, אין קולנוע, ואז הילדים בסוף השנה אומרים איזה מן בית ספר זה, והרי השאיפה של כולנו שבתי הספר יהפכו לבתי חינוך, ולא רק בתי ספר שילמדו חומר.

גילה פינקלשטיין: אז איך עושים את הדבר הזה.

גילה פינקלשטיין: אכן מותר לנו לגבות רק עשרים ושמונה שקלים, זה התשלום חובה היחידי שיש, עשרים ושמונה שקלים.

גילה פינקלשטיין: באמת השאר זה תשלומי רצון.

גילה פינקלשטיין: וההורה מקבל הביתה מכתב בסוף הקיץ שהוא חייב לשלם עשרים ושמונה קלים והשאר תשלומי רצון.

גילה פינקלשטיין: וזה לא לעג לרש תשלומי רצון.

גילה פינקלשטיין: בבתי הספר אוספים בשבוע הראשון של הלימודים את הועד ההורים, נציגי כל הכתות, ומסבירים רבותי אם אתם רוצים שזה יהיה ככה, זה יכול להיות באמת רק הסכום הזה, ואז הילדים רק לומדים, ובתי הספר שלכם הם לא בתי חינוך, ואין להם מעבר לזה, כי אין מה לתת.

גילה פינקלשטיין: אבל יחד עם ההורים, עם ועד ההורים, מחליטים מה רוצים שהילדים יחוו, איזה חוויות, איפה הם יהיו, איפה הם יסיירו, איזה תרבות.

גילה פינקלשטיין: איזה חוויות.

גילה פינקלשטיין: אנחנו רוצים מעבר, רוצים שהילדים יאהבו את בית הספר, לא יבואו רק ללמוד.

גילה פינקלשטיין: ואז יחד עם ההורים בשבוע הראשון של הלימודים מחליטים על הסכומים, ואני שמחה לראות שהסכומים ירדו בעשרה אחוזים, מקווה שבשנה הבאה ירדו ונגיע למצב של ביטול הדרגתי של תשלומי ההורים.

גילה פינקלשטיין: אני זוכרת שדיברתי עם היושבת ראש שלנו כשהיא קיבלה את התפקיד שלה, והיא אמרה זה החלום שלי שיבוטלו התשלומים.

גילה פינקלשטיין: זה חלום של כולנו.

גילה פינקלשטיין: אבל אנחנו עדיין לא במצב כזה שאנחנו יכולים לבטל את התשלומים.

גילה פינקלשטיין: אנחנו במצב שצריך להדק את החגורה ואין לנו ברירה.

גילה פינקלשטיין: אז במקום שלושה ימים טיול, יומיים טיול.

גילה פינקלשטיין: אין ברירה.

מל פולישוק-בלוך: אפשר להגיע ביומיים גם למטולה.

מל פולישוק-בלוך: למי שדיבר על גיאוגרפיה, אני אראה לו את הדרך.

מל פולישוק-בלוך: גם למרגליות אפילו אפשר להגיע .

גילה פינקלשטיין: אני זוכרת שהגעתי עם כתה י' לצפת, כשירדנו מהאוטובוס בצפת כתה שלמה אז אומרת אחת התלמידות איזה מקום יפהפה, מלאת התפעלות מצפת, אז אמרתי פעם ראשונה שאת כאן, אני יודעת שהילדה הזאת נוסעת לחו"ל כל קיץ, אז היא אומרת כן, ילדה בת שש עשרה, פעם ראשונה היא בצפת.

גילה פינקלשטיין: אז צריך לבדוק דברים לגופם.

גילה פינקלשטיין: עכשיו מה שחשוב להזכיר הוא, בשנה שעברה מאוד הקפדנו שתהיה סיירת שתבקר בבתי הספר והורים התלוננו עם גבו יותר מהסכומים האלה.

גילה פינקלשטיין: וזה עבד טוב, והגיעו אלינו שמות של מנהלים שגבו יותר מהמותר.

גילה פינקלשטיין: וזה נושא מאוד חשוב.

גילה פינקלשטיין: ושהמחיר הוא אחיד ולא גובים יותר.

גילה פינקלשטיין: זה המחיר, זה מה שאפשר לגבות, ונקווה שבהדרגה אנחנו גם נשתחרר מזה.

אורי אריאל: השאלה שעומדת בפנינו, מה שגילה אומרת, הרצון של כולנו שההורים לא ישלמו, איך עושים את זה?

אורי אריאל: עכשיו את לא מציעה הצעה, את מתפללת.

אורי אריאל: תראי, תפילה בעיני זה אחד הדברים היותר רצויים.

גילה פינקלשטיין: אני מציאותית.

אורי אריאל: בעיני תפילה זה הדבר הכי רציני.

אורי אריאל: אתה לא מבין בדיוק איך זה מתחבר.

אורי אריאל: את צריכה לתת תשובה, ח"כ פינקלשטיין, איך את עושה שתשלומי הורים לא יהיו.

אורי אריאל: בסדר, לא בשנה הבאה, עוד שלוש שנים, שתהיה ירידה.

אורי אריאל: אני פונה לשרה, אין פה ההתמודדות, אין פה הורדת ידיים, אין פה.

אורי אריאל: כל הדברים האלה מבחינתי אין פה.

אורי אריאל: יש פה ניסיון לעזור.

אורי אריאל: אני שואל את כולנו, ואני פתוח לשמוע.

אורי אריאל: עכשיו לא באים לפה היום, אחרי שזה עלה לפני שנה ושנתיים, זה כבר עשר שנים ככה, יכול להיות, לא הייתי פה לפני עשר שנים.

אורי אריאל: לא באים ואומרים טוב, אנחנו נתחיל את התהליך, אלא אומרים OK, היה לחץ להוריד בעשרה אחוז.

אורי אריאל: איך נוריד בעשרה אחוז, בניגוד למה שביקשנו, וזה זכותכם, זה בסדר, בניגוד למה שביקשנו מקצצים את השרות.

אורי אריאל: לא מוזילים אותו, מקצצים אותו.

אורי אריאל: זה לא העניין.

אורי אריאל: אני מציע לנסות להתאחד פה, אני פונה אליך, שרת החינוך, כמו שעשיתם בדו"ח דוברת, אני שמחתי, באוקטובר נדמה לי, אמרתם תאריך ברור, נביא הצעה, נעשה ככה, ועובדה, עד היום בנושא דו"ח דוברת עמדתם בתאריכים שאמרתם.

אורי אריאל: שזה כפלא בעיני.

אורי אריאל: אני מעריך את זה מאוד, באמת, זה לא דבר פשוט במקומותינו.

אורי אריאל: אם אתן יכולות, את יכולה, להגיד, גם לא עכשיו, תגידי אבל שתביעי הצעה, בזמן סביר של שבועות, אני מבקש משרת החינוך, יש לה צוות מקצועי טוב, להביא הצעה, גם אם היא לא על דעת האוצר, אז תהיה לנו, יחד אתך, התמודדות מול האוצר.

אורי אריאל: אני יודע שזה עולה הרבה כסף.

אורי אריאל: איך עוד שנה מורידים מאתיים, שלוש מאות מליון שקל.

אורי אריאל: אבל את הדיון לא עושים לא בעוד חצי שנה ולא בעוד שנה.

אורי אריאל: עושים אותו בטווח של שבועות.

אורי אריאל: מתחילים אותו, שייקח כמה סבבים של דיונים, ונגיע למסקנה.

אורי אריאל: זה בעיני, בהנחה, אם השרה יכולה להתייחס לזה ויהיה דבר שמניח את דעתי, אני יכול להצביע בעד למרות שיש לי הערות.

מל פולישוק-בלוך: אני הייתי שמחה מאוד לשמוע את השרה, כי אנחנו נעזור לה.

מל פולישוק-בלוך: בהחלט כן.

שרת החינוך לימור ליבנת: אני קודם כל מסכימה שאנחנו באותה סירה, אין כאן שני צדדים לאותו מיתרס.

שרת החינוך לימור ליבנת: לא רק אנחנו ולא רק חברי הכנסת אלא גם המנהלים וגם ראשי הרשויות היו שמחים מאוד אם לא היה צריך לגבות.

שרת החינוך לימור ליבנת: אף אחד לא רוצה להעיק על ההורים בעניין זה אין ודאי שום חילוקי דעות ושום מחלוקת בינינו.

שרת החינוך לימור ליבנת: אז חוץ מאשר להתפלל ביתר דבקות אז אולי בכל זאת התפילה כן תענה,

מל פולישוק-בלוך: על התפילה, אין בעיה, אני חשבתי שאמונה ותפילות זה לא דבר שצריך להצביע עליהם, זה כל אחד מהלב שלו, אבל אם אתה רוצה, נצביע.

שרת החינוך לימור ליבנת: המנכ"לית הודיעה כאן על הקמת ועדה משותפת.

שרת החינוך לימור ליבנת: אנחנו נבקש, כפי שהיא אמרה, מכל הגופים המשתתפים בה, ארגון הורים, מנהלים וכו', לשלוח את הנציגים שלהם לוועדה, ואני מניחה שאפשר בתוך זמן לא רב, אני לא יודעת כרגע לנקוב בתאריך, אני יכולה להביא תאריך כזה כדי לבחון מה דרוש לצורך העניין לישיבת הוועדה הבאה או לשלוח את התאריך, אני לא רוצה סתם לנקוב תאריך באופן שהוא לא אחראי.

שרת החינוך לימור ליבנת: גם כשנקבנו בתאריך של ועדת דוברת זה היה לאחר שאנחנו היינו מוכנים מאוד וידענו מה לוח הזמנים הנדרש ונעשה מאמץ לזה.

שרת החינוך לימור ליבנת: כך שאני בהחלט נענית לאתגר וחושבת שהוא נכון.

מל פולישוק-בלוך: ואני חוזרת למה שאמרתי בישיבה הקודמת שאנחנו חוזרים בסוף אוקטובר, באמצע אוקטובר לעבודה הרגילה, ואנחנו מקיימים לכשאפשר יהיה, בהקדם, סוף אוקטובר או תחילת נובמבר, אנחנו נקיים דיון בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו נעזור להביא החלטות, ואנחנו ניקח את דו"ח לנגרמן ונלמד אותו בישיבות פה.

מל פולישוק-בלוך: נעשה את זה ישיבות לא בשביל הטלוויזיה, ישיבות עבודה כדי לקדם את העניין.

מל פולישוק-בלוך: נעשה את זה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, עם הוועדה שתקום, ואני מאמינה שביחד, וכאן כן צריך אמונה אבל גם יכולת ביצוע, אנחנו נצליח לסלק את הגזירה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה תלוי באמת אם נעבוד ביחד, כולנו, כדי לעשות את זה.

מל פולישוק-בלוך: אני מצידי מתכוונת לבצע.

מל פולישוק-בלוך: ככל שאני יכולה.

מל פולישוק-בלוך: ואני רוצה להגיד לכם משהו נוסף, יש לנו גם באמצע דיונים על התקציב, וכפי שאמר גפני, לא מוכרחים להצביע על דיוני התקציב.

מל פולישוק-בלוך: אז אם האוצר לא ילך אתנו על כל מיני מערכות שאנחנו רוצים לקדם בתחום החינוך אנחנו גם לא מוכרחים ללכת עם האוצר.

מל פולישוק-בלוך: מה קרה.

דוד עמר: אני רוצה להעיר, כיוון שאנחנו כבר בדקה התשעים.

דוד עמר: אין שום הצדקה להשאיר את מנהלי בתי הספר בחוסר ודאות, את מנהלי המוסדות בחוסר ודאות, מספיק, פה זה לא הסתדרות המורים.

דוד עמר: אני מקודם רוצה להעיר על ההערה של כמה חברי כנסת, אנחנו מתוך אחריות פותחים את שנת הלימודים בראשון בחודש.

דוד עמר: לא בחוסר אחריות אלא בראשון לחודש.

דוד עמר: מתוך אחריות , אני חושב בכלל שאין שום הצדקה להשתמש בילדים כדי להשיג אמצעים.

דוד עמר: יש לנו מספיק כוח כדי להשיג.

דוד עמר: דרך אגב, מה שיוסי אומר, הוא התפלמס על הנושא של ההסעות.

דוד עמר: לי יש עדיין מכתב התחייבות שלו, כממלא מקום יושב ראש מרכז השלטון המקומי, כשהוא היה שר החינוך, שהוא תוך ארבע שנים מוריד את ההשתתפות.

דוד עמר: כל שנה מאה מליון.

דוד עמר: אנחנו שלחנו מכתב בשבע בערב, בארבע אחר הצהריים, בארבע וחצי קיבלנו השנה אתם מקבלים מאה מליון, בשנה הבאה, תוך ארבע שנים, אז אינני מאמין בוועדות, מכיוון שבכנסת הזו יש כבר החלטה.

דוד עמר: עוד כאשר בורג היה יו"ר ועדת החינוך והוא החליט על ביטול תשלומי הורים, לבטל את זה בהדרגתיות.

דוד עמר: אין צורך בוועדה.

דוד עמר: אני חושב הכי תכליתי, במסגרת הדיונים על התקציב, להכניס את זה.

מל פולישוק-בלוך: אני מסכימה אתך.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

ארז פרנקל: קודם כל אנחנו מברכים את כל מי שרוצה לעזור לבטל את תשלומי ההורים, רק ההבדל הוא שאני כהן, כשאני מברך את העם אני מתכוון לזה, ואנחנו רואים את התוצאות בשטח.

ארז פרנקל: כרגע עומדת בפנינו הצעה שבעצם אין בה בכלל הפחתה.

ארז פרנקל: ואני אזכיר לכולכם למה.

ארז פרנקל: כולכם דנתם על הדף הראשון של ההצעה ולא שמתם לב שלהצעה הזאת יש עוד דף, שהעלות הכספית של הדף השני זה מיליארד פסיק אחד שקלים.

ארז פרנקל: אז אנחנו שואלים את עצמנו, אני מדבר על הדף של התל"ן, רכישה מרוכזת, תכפילו את המספרים, יש מליון שבע מאות תלמידים במדינת ישראל.

ארז פרנקל: לכן אנחנו הכנו גם הצעה משלנו, היא נמצאת כאן, על שולחנך, מה שאנחנו מבקשים זה מספר דברים.

ארז פרנקל: אמרה כאן מקודם המנכ"לית שלמשל בכספי תל"ן משתמשים באבטחה.

ארז פרנקל: גם כתבתם את זה בהצעה.

4400: אני לא אמרתי את זה, מה פתאום אמרתי דבר כזה, אמרתי אם יום הלימודים הוארך בזכות תל"ן,

ארז פרנקל: לכן מה שאני מבקש זה כזה דבר, להוציא את התל"ן מתשלומי ההורים, לא לאשר לגבות תל"ן במסגרת תשלומי הורים מראש.

ארז פרנקל: להפריד זה אומר שזה לא יישלח להורה, לא יפורסם ולא יישלח.

ארז פרנקל: יפורסם התעריף המקסימלי והוא יישלח רק כנגד שובר חדש, שכל הורה ידע עבור מה הוא נדרש לשלם.

ארז פרנקל: זה דבר ראשון.

מל פולישוק-בלוך: מה שהוא אומר שאי אפשר לגבות תל"ן שעוד לא הוחלט איזה שעות מקבלים תמורתם.

מל פולישוק-בלוך: אולי לא מקבלים כלום.

4400: לא, אני מסכימה, זה צריך להיות בנפרד, אבל אי אפשר לא לשלוח את זה.

ארז פרנקל: זה צריך להיות אחרי שמתחילה שנת הלימודים, להציע לכל הורה חוג לשחייה או חוג למקרמה או כל חוג אחר.

ארז פרנקל: זה לא בפועל כך.

מל פולישוק-בלוך: זה יהיה בנפרד, וזה יהיה באותו יום.

מל פולישוק-בלוך: תראה, זה לא חלק מתשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: גם על פי חוק, אני אגלה לך סוד, זה לא חלק מתשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: על פי החוק הקיים אצלנו תשלומי ההורים זה מה שאנחנו הגדרנו תשלומי חובה, תשלומי רשות, ומה שאנחנו עכשיו מגדירים לפי ההסכמה בינינו רכישה מרוכזת.

מל פולישוק-בלוך: זה תשלומי ההורים כרגע וזה מה שיפורסם בצהוב הזה.

מל פולישוק-בלוך: אם בית ספר רוצה תל"ן ואם הוא רוצה דברים נוספים, זה לחוד.

ארז פרנקל: מה שאנחנו מבקשים שזה לא יישלח מראש לגבייה, כל זמן שהורה לא יידע בעבור מה הוא נדרש לשלם פיזית.

מל פולישוק-בלוך: אני מסכימה אתך, אי אפשר לגבות לפני שמחליטים,

4400: אין מצב שישלחו לך גלובלית תל"ן, חייבים לכתוב על מה.

ארז פרנקל: אם שולחים תל"ן לכל הורה והורה ולכל הורה יש תל"ן אחר, מה המשמעות של זה, שלא ניתן בתשלום הורים הפרטני הכוללני שמגיע כסטנדרט לאלף הורים בבית ספר לצרף תל"ן, כי אותו הורה לא יודע מה הוא נדרש לשלם ביום קבלתו.

ארז פרנקל: ואז מה קורה, אז בא מנהל ואומר הכנסת אישרה את זה, ואם אתה לא משלם אתה סרבן התשלום.

ארז פרנקל: את התופעה הזאת אני רוצה לשבור.

ארז פרנקל: ההצעה שלי לפתרון,

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדרוש לכתוב את זה הכי ברור שאפשר.

מל פולישוק-בלוך: לשיטתך.

מל פולישוק-בלוך: זה יהיה כמו שאתה מבקש.

ארז פרנקל: דבר שני, רצוי להפחית גם את התל"ן בעשרה אחוז.

ארז פרנקל: התל"ן מהווה שש מאות מליון שקל בשנה, הוא משמש ביותר ממחצית מבתי הספר ככסף להשלמת שעות שהמשרד מקצץ.

ארז פרנקל: לומדים בו מתמטיקה, לומדים שם אנגלית,

מל פולישוק-בלוך: לפי הגדרת התל"ן על פי חוק לא יכולים ללמד בתל"ן מתמטיקה.

מל פולישוק-בלוך: אם עושים את זה עוברים על החוק.

מל פולישוק-בלוך: יש כאלה שגם עוברים באור אדום.

מל פולישוק-בלוך: אז מה.

ארז פרנקל: דבר אחרון, אנחנו מבקשים להפחית את הסכומים גם בעשרה אחוז בתל"ן, והדבר האחרון זה רכישה מרוכזת או ציוד אישי, גם שם לא יכול להיות שנגיע לארבע מאות חמישים שקל לתלמיד ברכישה מרוכזת ומה שאני מבקש גם את זה להוציא מהטבלת תשלומים, משום שאם ההורה רוצה לרכוש לילדו איזה שהוא מוצרים או כל מיני שירותים הוא צריך לקבל לידיו דבר מפורט.

ארז פרנקל: תלבושת אחידה עשרה שקלים, עשרים שקלים.

ארז פרנקל: ולכן לא ניתן גם את זה לגבות על אותו טופס.

ארז פרנקל: צריך לעשות הפרדה, וגם שם ארבע מאות חמישים שקל לעל-יסודי זה פשוט סכום לא ריאלי.

ארז פרנקל: זה סכום של שלוש מאות מליון שקל בשנה, הוא לא ריאלי.

אברהם רומנו: מה שאני מבקש, הרי יש זכות המידע והזכות ניתנת להורים לדעת גם מה משרד החינוך במדינת ישראל נותן לאותו תלמיד.

אברהם רומנו: לדוגמא יופיע עוד דף שיגיד שלתלמיד מגיע ארבעה שקלים שיחת טלפון בשנה שהמורה יכולה להתקשר אליו, מגיע לו ניירבשלושה שקלים בשנה, מגיע לו עבור חומרי צילום עשרה שקלים בשנה, מגיע לו עבור חומרי מלאכה שלושים שקלים בשנה.

אברהם רומנו: לא יכול להיות מצב כזה שהכסף הזה שאנחנו נשלם הוא יגיע למנהל בית הספר ומנהל בית הספר לא יקבל באותה רשות, וזה קורה בהמון רשויות, ודווקא בחלשות, ואיפה שהאוכלוסיה חלשה, לא מגיע כסף לאותם בתי ספר.

אברהם רומנו: אז אני מציע, יש זכות המידע, זה חוק שעבר בכנסת ישראל, מה הבעיה להציג עוד דף, שהתלמיד, שההורה, שאנחנו אזרחי מדינת ישראל נדע מה מגיע לכל תלמיד.

אברהם רומנו: דבר פשוט מאוד.

מל פולישוק-בלוך: תתפלא אבל אני מסכימה אתך, אם כי כרגע זה לא בר ביצוע.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לך משהו, שנים אני מבקשת מהעירייה פירוט מה סל החינוך שהיא נותנת לכל תלמיד.

מל פולישוק-בלוך: אני עוד לא קיבלתי תשובה.

אברהם רומנו: שמשרד החינוך ייתן ואנחנו בוועדי הורים נדע, זה משרד החינוך, זה ההורים משלמים ופה העירייה, אבל לא יכול להיות שהעירייה תשתמש בכסף של ההורים ושל משרד החינוך, ואיפה העירייה.

אברהם רומנו: שקל וחצי לארגון הורים ארצי.

אברהם רומנו: מה שאני מבקש, דבר פשוט מאוד, מנהל בבית ספר סוגר את הכסף הזה, ממלא צ'ק, מעביר לארגון הורים ארצי.

אברהם רומנו: כמו שגובים מע"מ, גם את התשלום הזה גובים עבור ארגון המורים הארצי.

אברהם רומנו: נעביר אותו לארגון הורים ארצי.

אברהם רומנו: זה לא נעשה.

אברהם רומנו: אני מבקש שתינתן ההוראה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת, אני אמרתי במפורש, אני לא מתכוונת לפתוח דיון שכולם ידברו מחדש.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר שכולם ידברו מחדש על כל הדברים שהתנהלו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להתקדם.

מל פולישוק-בלוך: המנהלים, אם אפשר, בקיצור.

זאב דורות: ב- 2005, האם המחשבים, החיבור לאינטרנט והשימוש והטיפול שלהם יכולים להחשב כתחליף לספר?

אילן בהירי: אני רוצה להוסיף לחוק דבר אחד, אני קיבלתי אתמול מכתב ממנהלי חטיבות ביניים שמועמדים לדין מאחר והם עברו את התקציב של הטלפונים.

אילן בהירי: הם לא יודעים מה לעשות, העירייה תובעת מהם כסף, אין להם כסף.

מל פולישוק-בלוך: אז שיפנו אלינו, נפנה אותם למשרד הפנים שיעביר את התשלומים.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מוכנה לתת יד לזה שכספי ההורים ילכו לשכפול.

מל פולישוק-בלוך: לא יעלה על הדעת.

אבי גור: יש לי הצעת תיקון לסעיף של בריאות השן, שמקובלת על המנכ"לית, על היועצת, לחזור בנושא בריאות השן ליישום של שתי השורות של שנה שעברה.

אבי גור: טיפול בסיסי יינתן חינם, טיפול מקיף שלושים שקל, כמו שציינתם פה.

אבי גור: יש לזה חשיבות עצומה כי משרד הבריאות יצא עם מבצע בתחום הזה, שבעקבותיו מספר הרשויות שהתחילו לטפל בשיניים עלה.

אבי גור: להזכירכם אנשים שמתגייסים לצה"ל בשנים האחרונות מספר החורים בשיניים עולה.

אבי גור: ורוצים לטפל בזה.

מל פולישוק-בלוך: אין בעיה, משרד החינוך קיבל.

אבי גור: הצעה שנייה, זה לפי מה שאת כיוונת לפני שניה, גבירתי היו"ר, השרה, אחד הדברים שאני אומר לך, קנית את לבי כשנכנסת בפעם הראשונה לתפקיד של שרת החינוך ואיך שבאת ודיברת אתנו ההורים על נושא של תשלומי הורים.

אבי גור: היית השרה הראשונה שדיברה בגלוי על זה.

אבי גור: עכשיו, לנו יש מצב בשטח שהוא בכיוון של מה שנאמר כאן הרגע.

אבי גור: מנהלי בתי הספר אומרים לנו כזה דבר, הדף הזה, זה נכון, אבל אני צריך עוד כסף.

אבי גור: מה שאני מבקש, אם אפשר לחשוב בכיוון שיו"ר הוועדה אמרה, שיהיה כתוב פה בסוף: מנהל בית ספר שלא, יעמוד לדין, בתוך שנת הלימודים.

אבי גור: הוועדה תקבל דיווח עד סוף חודש מאי.

אבי גור: שתי הערות קטנות.

אבי גור: זה יוכיח לשטח שיש כאן כוונה רצינית.

אבי גור: אני אומר לכם עוד משהו, אם אתם חושבים שמנהלי בתי הספר נהנים לעשות את זה, או שהמורים, הם לא נהנים.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה אדוני, שתי ההערות שלך נכונות, מקובלות ולעניין.

משה קוסובר: לאחר שניהלנו משא ומתן עם משרד החינוך במשך חודשים, והיה היגיון בדבר הזה, ואני לא רוצה לחזור עליו, והמשרד הלך לקראתנו בקטע הזה, אני כשקיבלתי את ההזמנה להיום ראיתי לצורך הצבעה בלבד, הבנתי שבאים, ומשלימים את ההצבעה על הקיים.

משה קוסובר: אני רואה שזה לא קרה.

משה קוסובר: בעיני חלה פה נסיגה מול הדברים שסיכמנו אז.

משה קוסובר: אני לא רוצה להיכנס להרבה פרטים אבל כמה דברים.

משה קוסובר: נושא השכפולים, המשרד היום נותן תקציב לשכפולים, כל מי שמנהל פה בית ספר, וגילה גם את ניהלת בית ספר ואת יודעת מה כמות השכפולים שאנחנו היינו צריכים .

משה קוסובר: ואי אפשר בתקציב הזה לתת את השיכפולים שאנחנו היום נותנים.

משה קוסובר: אז זה נורא יפה לבוא ולהגיד לא גובים מההורים עבור תוספת השכפולים.

משה קוסובר: מצויין.

משה קוסובר: אז גם לא עושים.

משה קוסובר: אין חוכמות.

משה קוסובר: ספרי עיון לספריה, לא יעלה על הדעת, היום בספריות כמו שיש לנו, גדולות ועשירות, זה ברוב בתי הספר, לא לחדש את המלאי ולדאוג לקנות כל פעם ספרים ולעשות שם מה שצריך.

משה קוסובר: הילדים נוסעים לספריה אצלנו, וזה מרכז, פועל כל היום, גם אחרי הצהריים.

משה קוסובר: חסר לי מאוד העניין של סיורים חד יומיים.

משה קוסובר: אנחנו מוציאים את התלמידים להרבה סיורים של יום אחד, סיורים חינוכיים ממדרגה ראשונה.

משה קוסובר: גם טיול של יומיים זה כבר באמת המינימום.

משה קוסובר: ואם לא ניתן גם אותו ונפרק את זה לשיעורים, אני רק מציין מה זה אומר, זה הכל.

משה קוסובר: הגלובליות של כל העניין הזה נותנת לי הרגשה, כמי שמנהל בית ספר רק עשרים וחמש שנה, אנחנו, ואני אמרתי את זה בישיבה הקודמת, אתם יודעים את זה, אנחנו מסבסדים הורים שלא יכולים, איך שהוא מסתדרים כל הזמן.

משה קוסובר: ואני מאוד חושש שעכשיו יגיע רגע שאנחנו נצטרך להגיד להורה שלא יכול לשלם, אני לא יודע איזה מנהל יהיה לו את הכוח לעמוד מול ההורה,

מל פולישוק-בלוך: אפשר גם במערכת הזאת למצוא את הדרך.

מל פולישוק-בלוך: תשמע, אנחנו כשאמרנו עשרה אחוז אמרנו שאלה שמספקים את הציוד ואת השירותים צריכים גם כן ללחוץ.

מל פולישוק-בלוך: וכל מוסד חינוכי צריך ללחוץ כך שיהיה את התקציב הזה.

משה קוסובר: הערה אחרונה, אין כאן התייחסות למגמות הייחודיות,

מל פולישוק-בלוך: זו בעיה בפני עצמה.

רן ארז: ברורה, ואני מסכים לשאיפה של ההורים ושל חברי הכנסת ושל כולם להפחית עד למקסימום, עד לביטול של תשלומי ההורים.

רן ארז: השאיפה הזאת מובנת ואנחנו מסכימים לה.

רן ארז: מצד שני בית הספר לא יכול לתפקד ללא התשלומים האלה.

רן ארז: היום בית הספר לא יכול להעניק, כפי שאת אמרת, את מה שהוא צריך לתת, את הערכים הנוספים ללא התשלום הזה.

רן ארז: ואנחנו משקיעים פה מאמצים גדולים מאוד,

מל פולישוק-בלוך: סליחה שאני עוצרת, בוא תעשה את זה בקיצור, כי כל הדברים האלה נאמרו ואנחנו חייבים לקצר ולסיים.

רן ארז: אני רק רוצה לשאול שאלת הבהרה, כי אני חי באיזה שהוא פרדוקס.

רן ארז: מצד אחד אנחנו נלחמים פה להוריד עוד שקל ועוד שקל ועוד עשרה שקלים, ומצד שני עוברים למערכת חינוך של חמישה ימים בשבוע ואומרים שאם רוצים למלא תוכן את יום השישי ההורים ישלמו עבור זה.

רן ארז: במלים אחרות מקצצים פה קצת בתשלומי הורים, ואומרים אם אתם רוצים פעילויות ביום השישי, חוץ מכתות א'-ג' תצטרכו לשלם והרבה מאוד כסף.

מל פולישוק-בלוך: הכוונה היא שתלמידים שהולכים לחוגים בשאר ימות השבוע, שבגלל הארכה של שעה נוספת, ופינוי של יום שישי, את מה שהם בלאו הכי עשו אחרי הצהריים יעשו ביום שישי.

מל פולישוק-בלוך: זאת ההצעה.

מל פולישוק-בלוך: לא שתהיה עלות נוספת אלא שיהיה שינוי של סדר היום השבועי.

מל פולישוק-בלוך: זה הרעיון, למרות שכולנו שותפים לרצון שלך שלא תהיה עלות.

רן ארז: מי שלא ילך לחוגים לא יהיה לו.

לימור סולומון: אני מהמועצה לשלום הילד, אנחנו אמרנו לפני שנת הלימודים הקודמת, אנחנו אומרים גם עכשיו, אנחנו מבקשים שלא להסתפק בעלון הצהוב הזה שיצורף לעיתונים, זה שהוא יצורף לעיתונים זה עדיין לא מבטיח שהוא יגיע לכל ההורים.

לימור סולומון: אנחנו מבקשים שמשרד החינוך יוציא חוזר מסודר שהוא החוזר שיופץ על ידי כל בתי הספר.

לימור סולומון: היו כאן הרבה שאלות, אי בהירויות, הורים שאלו, משרד החינוך ענה כל מיני תשובות.

לימור סולומון: הכל צריך להופיע בצורה מרוכזת בחוזר אחיד שיגיע לכולם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך להוציא הוראות מפורטות למנהלי בתי הספר, גם להורים, טופס אחיד, כללים ברורים וגם איסורים ברורים.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שלא יהיה כאן ספק בכלל, מה אסור.

ג’ק קרמר: קודם כל אני רוצה לברך על המהפך מאתמול בלילה.

ג’ק קרמר: אתמול בערב משרד החינוך חזר בו מהכוונה או מהעדפתו להטיל תשלום גלובלי.

ג’ק קרמר: יש לי כמה הערות חשובות בדיוק בנושאים שהועלו פה.

ג’ק קרמר: למשל צריך לדעת שבתוך השכל"ן שמשרד החינוך מעביר לתיכונים יש כסף לספרי עיון.

ג’ק קרמר: השכל"ן שמועבר דרך הרשויות או הבעלויות, הוא שמיועד לספרי עיון בספריה.

ג’ק קרמר: הנושא של הרכישה המרוכזת באמת מופיע פה, אבל רק צריך להשלים כי הוא מופיע בחסר.

ג’ק קרמר: כתוב רכישה מרוכזת ו/או רכישה מרוכזת של ציוד אישי.

מל פולישוק-בלוך: זה רכישה מרוכזת של ציוד ו/או שרות לתלמיד.

מל פולישוק-בלוך: לא כמו שזה כתוב פה.

מל פולישוק-בלוך: הכוונה היא לתלמיד.

ג’ק קרמר: נקודה שלישית, שהיא החשובה ביותר, פה אני פונה לשרת החינוך.

ג’ק קרמר: המורים נמצאים בין הפטיש לסדן.

ג’ק קרמר: הם בעצם הקורבנות לפני שההורים הופכים להיות הקורבנות.

ג’ק קרמר: הבעיה שמניעה את המנהלים, אני רק רוצה לתקן את מה שהוא אמר, זה היה בפתח תקווה, והבעיה היא שהמנהלים עשו שימוש בכספי ההורים בנזיל, כי העירייה לא העבירה כסף.

ג’ק קרמר: בדיוק זה הנושא מול האוצר.

ג’ק קרמר: משרד החינוך התחייב, בגיבוי של האוצר בזמנו, לממן במקום ההורים את התשלומים למלאכה, למעבדות, והוא וקיצץ חמישים אחוז.

ג’ק קרמר: זו פגיעה ישירה בבתי הספר.

ג’ק קרמר: אז לכן צריך לדרוש שהכסף יעבור ישירות לבתי הספר.

ג’ק קרמר: הערה אחרונה, הנושא של ביטוח תלמידים חייב טיפול יסודי, ומה שאני מציע בצורה קונקרטית זה שכל הרשויות הקטנות, צריך להבין, הרשויות הקטנות, המיעוטים, יישובי המצוקה, המושבים, משלמים כמעט חמישים אחוז יותר ביטוח תלמידים.

ג’ק קרמר: יש לי פתרון קונקרטי.

ג’ק קרמר: יש עמותת הנגב, עמותת הגליל, היישובים, כל היישובים הערביים, המושבים _ _ _,

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי מד"ר סמוכה לטפל ספציפית בנושא הביטוח.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי נתונים איך גובים, כמה עמלה החברה שמתפרנסת מזה מקבלת.

מל פולישוק-בלוך: את כל הנתונים.

מל פולישוק-בלוך: איזה עיר משלמת כמה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיד לכם שזו באמת שערורייה.

מל פולישוק-בלוך: לא יתכן שעיר קטנה תממן עיר גדולה, כי זה מה שקורה בפועל.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, אנחנו עכשיו עוברים להצבעה, ואני רוצה שיהיה ברור,

שרת החינוך לימור ליבנת: סליחה, אני רק אומר שכל ההערות שנאמרו כאן שלגביהם התחייבנו, אנחנו רשמנו אותם במהלך הדיון וגם אנחנו נעבור על הסטנוגרמה של ישיבת הוועדה לפני שאנחנו נוציא את ההנחיות באופן ברור, על פי מה שסוכם כאן וגם אותן הערות שאנחנו מקבלים על עצמנו.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד מבקשת לראות את זה, כמו למשל שאני עצמי לא שמתי לב שלמרות שסיכמנו זה לא נכתב נכון.

מל פולישוק-בלוך: ודבר אחרון,

יוסי שריד: אני רוצה להציע הצעה להצבעה.

יוסי שריד: ההצעה שלי היא הצעה שהצענו בישיבה הקודמת, שמשרד החינוך חייב להגיש לוועדה הצעה לביטול מוחלט של תשלומי ההורים בהדרגה תוך חמש שני, ואנחנו מצפים שההצעה הזו תבוא אל שולחן הוועדה לכל המאוחר בעוד חודש.

מל פולישוק-בלוך: טוב, אם אתה מוכן לא להגביל את זה לחודש אני מוכנה להצטרף אליך.

מל פולישוק-בלוך: בהקדם האפשרי.

מל פולישוק-בלוך: וזה יהיה בתחילת המושב.

יוסי שריד: אין לי אמון כזה היום.

מל פולישוק-בלוך: בהקדם האפשרי, בתחילת מושב החורף.

יוסי שריד: תחילת מושב החורף.

יוסי שריד: חודש לאחר תחילת מושב החורף.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה רק להעמיד הצעה_ _ _,

שרת החינוך לימור ליבנת: אם ההצעה שלך תתקבל ח"כ שריד האם אתה תתמוך בתשלומי ההורים כפי שמוצגים כאן כרגע?

יוסי שריד: אם ההצעה תנוסח כפי שאני ניסחתי אותה אני אתמוך, כי אנחנו רוצים את זה בהדרגה.

יוסי שריד: אז אם אנחנו אומרים בהדרגה תוך חמש שנים אז אני אתמוך.

יוסי שריד: אבל אני חוזר ומנסח כדי שלא תהיה אי הבנה, כי יש הרבה אי הבנות בזמן האחרון.

יוסי שריד: משרד החינוך מתחייב להניח על שולחן הוועדה הצעה לביטול מוחלט של תשלומי הורים באופן הדרגתי,

גלעד ארדן: אני מניח שהחומר קיים, בטח כבר יש את התכנית הזאת במשרד החינוך.

יוסי שריד: אני התחלתי לבטל, הביטול היחיד שהיה היה בזמני.

מוחמד ברכה: ואם משרד החינוך לא יביא בתקופה שתוגדר הצעה חלופית הוועדה בעצמה תגבש הצעת חוק שתציג את האלטרנטיבה.

מוחמד ברכה: יש הצעה שכבר רצה באוויר שנה.

4400: אני אגיד לך למה אני מתחייבת.

4400: שלפני הגשת התשלומים לשנה הבאה לאישור בוועדה אנחנו מתחייבים להביא את התכנית.

4400: לא נביא, לא תאשרו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נבקש, אני מוכנה ללכת ברוח הדברים, בתחילת מושב החורף להביא הצעה, אני חושבת שאם לא, אני רוצה קודם כל להצביע על התשלומים עצמם.

מל פולישוק-בלוך: לפי כל ההערות שאנחנו אמרנו כאן, וכל ההפחתות וההערות.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד אישור תשלומי ההורים?

מל פולישוק-בלוך: שבעה בעד, שניים נגד.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אנחנו מצביעים על ההצעה השניה, שאומרת שאנחנו, הוועדה דורשת ממשרד החינוך תכנית להפחתה הדרגתית, אני לא אומרת אם זה שלוש שנים ולא חמש, לביטול הדרגתי של תשלומי ההורים, הצעה שתובא לדיוני ועדת החינוך בתחילת מושב החורף.

שרת החינוך לימור ליבנת: אני רוצה להציע הצעה נגדית, משרד החינוך מתחייב להביא תכנית להפחתת תשלומי הורים בתוך חמש שנים, עד לביטולם המלא, עד שנת הלימודים הבאה, מועד הגשת תשלומי ההורים.

שרת החינוך לימור ליבנת: אני לא מוכנה להתחייב לתחילת מושב החורף, אני יודעת שחבר הכנסת שריד הוא מאוד מוכשר, ואני פחות מוכשרת, אז זה בטח ייקח לי עוד זמן.

מל פולישוק-בלוך: כן, אבל אנחנו לא יכולים לדחות את זה עד אוגוסט.

שרת החינוך לימור ליבנת: לא עד אוגוסט.

שרת החינוך לימור ליבנת: עד פסח.