ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 292, 2004-08-02 09:30

מל פולישוק-בלוך: אז בבקשה קודם כל תקריאי את התיקונים שנדרשו, ולי עצמי יש איזה השגה מסויימת אז אני אעלה אותה בסוף דבריך.

מירב ישראלי: אז בנוסח החדש שקיבלנו ממשרד החינוך תוקנו מספר דברים טכניים, מספר דברים מהותיים.

מירב ישראלי: הושמטה ההגדרה של תאגיד בנקאי פשוט משום שלא היה בה צורך יותר.

מירב ישראלי: בסעיף 5 החזרת כספים לתלמידים היה שבתקנות הקודמות החזר תשלום לתלמיד העולה על עשרים שקלים חדשים יהיה באמצעות צ'ק בלבד.

מירב ישראלי: הוועדה סברה שעשרים שקלים זה קצת נמוך אז העלו את זה למאה שקלים.

מירב ישראלי: בדיווח שנתי תקנה 7 סכום חריג היה שלושים אלף שקל ודווקא כאן הוועדה סברה שסכום חריג צריך להיות נמוך יותר לדיווח מיוחד להורים.

מירב ישראלי: הורידו את זה לעשרת אלפים שקלים חדשים.

מירב ישראלי: הוספה הוראה גם לפי בקשת הוועדה, הוספה הוראה בעניין זכות עיון.

מירב ישראלי: בתקנות הקודמות שהוגשו לנו היה דיווח שנתי להורים אבל לא היה בעצם אפשרות להורים לעיין באופן שוטף במהלך השנה ולעקוב.

מירב ישראלי: לכן הוספה התקנה של זכות עיון שמאפשרת בעצם להורים, לנציגותם, לעיין באופן שוטף במסמכים גם של חשבון הבנק וגם התקבולים והתשלומים.

מירב ישראלי: ודבר נוסף, בסעיף 10 הוראת המעבר תוקן שמנהל מוסד חינוך לא יידרש להמשיך דיווחים לפי תקנות אלה, לא כל דיווח, אלא לפי תקנות אלה, ובתוספת,

מל פולישוק-בלוך: מה הכוונה?

מירב ישראלי: אני אקריא.

מירב ישראלי: בעקרון זה סעיף 9 בנוסח שלכם.

מירב ישראלי: פשוט הוסף סעיף 8 שהוא זכות עיון.

מירב ישראלי: סעיף 9 בנוסח שלכם אמר:

מירב ישראלי: על אף האמור בסיפא של תקנה 7 ב' מנהל מוסד חינוך לא יידרש להמציא דיווחים ואסמכתאות.

מירב ישראלי: כאן הוספנו לפי תקנות אלה.

מירב ישראלי: זאת אומרת זה לא שלא תהיה עליו ביקורת על דברים שהוא עשה בשנים קודמות, רק זה לא יהיה לפי התקנות האלה.

מירב ישראלי: כי התקנות האלה מתחילות רק מעכשיו אז לא תהיה לו אפשרות, זו פשוט הוראת מעבר טכנית.

מירב ישראלי: אבל כמובן אם יבקשו לעשות ביקורת על שנים קודמות.

מירב ישראלי: בתוספת טופס הדיווח השנתי, בסעיף 8: לדיווח זה מצורפים המסמכים כלהלן, היה פה איזה שהוא פירוט רק של התשלומים שאושרו על ידי הוועדה.

מירב ישראלי: התיקון בחוק שעל פיו התקנות מתייחס לכל תשלום שהורים משלמים.

מירב ישראלי: זאת אומרת גם תל"ן, גם שכר לימוד אם יש, כל דבר.

מירב ישראלי: ולכן זה הושמט,

מל פולישוק-בלוך: מרצון ולא מרצון?

מירב ישראלי: כן, מרצון ולא מרצון.

מירב ישראלי: ולכן זה הושמט ויש לנו בעצם בב' וג' פירוט סכום התקבולים השנתיים לגבי כל שכבה ב נפרד, זה היה לגבי כל כתה בנפרד אבל נאמר שבעצם כל ההוצאות הן שכבתיות ולא כתתיות ולכן הפירוט ההגיוני הוא שכבתי, לצד הפעילויות שלשמם התקבלו.

מירב ישראלי: זאת אומרת יהיה פירוט של כל תשלום, לצורך מה הוא התקבל, פירוט סכום ההוצאות לגבי כל שכבה, לצד הפעילויות, זאת אומרת זה יהיה מפורט.

מירב ישראלי: אלה התיקונים.

מל פולישוק-בלוך: אין לי את הפרוטוקול שדנו על התקנות.

מל פולישוק-בלוך: אני אצטרך להיעזר בחבריי חברי הכנסת שאני מקווה שהם היו.

יוסי שריד: אני הייתי, אני אמרתי שאני לא מחשיב את התקנות האלה, אני לא מחשיב את הסידורים האלה.

מל פולישוק-בלוך: אתה נגד בכלל כל השינוי?

יוסי שריד: אני לא נגד ואני לא בעד.

יוסי שריד: אין לזה שום חשיבות בעיני.

יוסי שריד: השאלה הקובעת היא מה משלמים ולא איך משלמים,

מל פולישוק-בלוך: זה ודאי, על זה אין מחלוקת.

יוסי שריד: וחוץ מזה יש אלף ואחת דרכים לעקוף את זה, ולכן אני לא חושב שזה חשוב.

יוסי שריד: אבל בסדר, חבר כנסת חשב שזה מה שחשוב לו בחיים, אז שיהיה לבריאות.

מל פולישוק-בלוך: אורי, לך יש מה להוסיף בנושא של התקנות?

אורי אריאל: לא.

מל פולישוק-בלוך: מה שלי חסר או מפריע בצד המהותי של העניין, אלה כספים שההורים משלמים, ולמעשה להוציא מדיווח אין להורים שום אמירה בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: הם שילמו את הכסף ועכשיו המנהל עושה מה שבא לו.

מל פולישוק-בלוך: מה שבא לו בהתאם לכללים כמובן.

מל פולישוק-בלוך: אבל כפי שנאמר בעצם אפשר לעקוף ואפשר לחרוג ואפשר להזיז.

מל פולישוק-בלוך: ולכן אני חושבת שלהורים צריך להיות יותר השפעה על הניהול ואני הייתי מכניסה בסעיף 2, והייתי רוצה לשמוע את דעתכם, בסעיף 2 לתקנות בנושא של ניהול החשבון: רשות חינוך מקומית ובעל מוסד חינוך יסמיכו מטעמם את מנהל מוסד החינוך, ונציג נבחר של ועד ההורים.

מל פולישוק-בלוך: האם זה מקובל עליכם, במקום אדם נוסף המועסק על ידם?

חן רון: זה לא בהתאם לחוק.

חן רון: החוק לא מורה על זה.

חן רון: התקנות צריכות להיגזר מהחוק.

חן רון: החוק לא מורה על זה.

חן רון: אם החוק היה מורה שוועד ההורים יהיה שותף לניהול החשבון וניהול כספים, ניחא.

חן רון: אבל החוק לא מורה על זה.

ג’קי קרמר: כשאתה אומר החוק לא מורה אתה חוטא לעניין, כי החוק נותן את הכיוון של הדברים.

ג’קי קרמר: החוק אומר במפורש שיהיה דיווח מלא להורים.

ג’קי קרמר: החוק לא אומר דבר לא נגד ולא בעד.

ג’קי קרמר: בשביל זה יש את התקנות.

ג’קי קרמר: הן צריכות להבטיח שתהיה בקרה להורים.

ג’קי קרמר: מה שיושב ראש הוועדה אמרה בעצם שנתנו מעמד לשלטון המקומי, לגזברים, נתנו מעמד למשרד החינוך, אבל בעל המאה ומי שהכסף שלו לא נתנו לו את המעמד הבסיסי.

ג’קי קרמר: ואפשר להכניס את זה בשני מקומות.

ג’קי קרמר: גם בעניין הבקרה, זאת אומרת אין שום סתירה לחוק לתת מעמד של בקרה לוועד ההורים.

ג’קי קרמר: לא מדובר בניהול של הכספים אלא בבקרה של הכספים.

מל פולישוק-בלוך: אני קוראת את החוק וכתוב חשבון בנק נפרד, חשבון בנק נפרד לכל מוסד חינוך שבו ינוהלו כספי התשלומים שהתקבלו בעד תלמידי אותו מוסד.

מל פולישוק-בלוך: לא כתוב מי ינהל ואיך ינהל.

חן רון: אבל כתוב שיש גם חובת דיווח להורים.

חן רון: זה אומר שזאת הזכות היחידה שיש להורים בחשבון הזה.

מל פולישוק-בלוך: השר באישור ועדת החינוך והתרבות יקבע הוראות לביצוע סעיף זה לרבות בדבר ניהול חשבון הבנק ודרכי הביקורת על ניהולו, וכן, ויש כאן ו- ולא או, בדבר מתן זכות עיון ודיווח להורים, לוועד ההורים במוסד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לכם משהו.

מל פולישוק-בלוך: לפני שהגעתי לכנסת, בערך עשרים שנה הייתי פעילה בוועדי הורים.

מל פולישוק-בלוך: היום אני כבר לא.

מל פולישוק-בלוך: אז אני לא בניגוד עניינים אבל אני אומרת את הדברים על השולחן.

מל פולישוק-בלוך: ואני יודעת בוודאות, אנחנו, ועד ההורים, החליט במסגרת מה שנקבע על ידי משרד החינוך, הוא גבה את הכסף וניהל את החשבון.

מל פולישוק-בלוך: להיפך, לא היה יד ורגל להנהלת בית הספר בחשבון הזה.

מל פולישוק-בלוך: והיתה בקרה והיתה ועדת ביקורת והכל היה של ההורים.

מל פולישוק-בלוך: אז להגיד שזה לא חוקי, שזה לא אפשרי, שזה לא מעשי, אני לא מקבלת את זה.

מל פולישוק-בלוך: כי עובדה היא שזה נעשה.

מל פולישוק-בלוך: זה שהשלטון המקומי, וגם משרד החינוך אני אומר, חושב בצוק העתים מה שנקרא, להשתמש בשניים, שניים וחצי מיליארד שקל האלה כמקור כספי נוסף לניהול בתי הספר ולשחרור המערכות שהיו מחוייבות לעניין, לספק דברים שהיו צריכים לספק לא מכספי הורים, אז זה ברור לכולנו.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה לא אומר שאנחנו צריכים להסכים עם זה.

אורי אריאל: אני תומך בהצעתך.

אורי אריאל: יש פה את היועצת המשפטית, אי אפשר שבעלי המאה לא יהיה להם לפחות דעה, לא חייב להיות בעלי ה-דעה, אבל הם צריכים להיות שותפים.

אורי אריאל: בשלטון המקומי היה דיון והוחלט שלהורים לא יהיה מעמד, ושנית מאיפה הפרשנות הזאת, אתה לא עורך דין, אני מציע, יש פה יועצת משפטית, עוד יועצת משפטית ברוך השם, אני מציע לא להגיד בכזאת פסקנות שאי אפשר לעשות את זה.

אורי אריאל: אפשר לעשות את זה, ויתרה מכך גם צריך לעשות את זה.

אורי אריאל: ואני לא מציע שאתם תתנגדו.

אורי אריאל: אנחנו נוציא הודעה שאתם שמייצגים את ההורים מתנגדים,

חן רון: אתם לא ירדתם לסוף דעתי.

חן רון: זה הרי ירד, זה היה וירד.

חן רון: הסעיף הזה היה בחוק.

מל פולישוק-בלוך: מר חן, אני רוצה לומר לך משהו, לחברי הכנסת שהצטרפו אני רוצה לפשוט שתדעו על מה מדובר כרגע, אנחנו מנסים לאשר או שלא לאשר תקנות לימוד חובה שקיבלנו ממשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת רשף חן שיזם את שינוי החוק ייעוד כספי תשלומים, אני מעדכנת אותך שעכשיו אנחנו עוסקים בתקנות שקיבלנו ממשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: שמענו מהיועצת המשפטית את השינויים שעשו בתקנות בעקבות ישיבת

מל פולישוק-בלוך: כם בפעם שעברה שאני לא הייתי שותפה לה.

מל פולישוק-בלוך: ונראה לי שהשינויים הם אכן נכונים.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת אני העליתי לשולחן לדיון את הצעתי בסעיף 2 ב' להוסיף, לשנות, במקום אדם נוסף המועסק על ידם לכתוב, מי שיוסמך לנהל את כספי התשלומים יהיה מנהל מוסד החינוך ונציג נבחר של ועד ההורים.

מל פולישוק-בלוך: משום שאני טוענת שלא יתכן שכספי הורים שברשות, ואני שמה את הדגש על הרשות, לא יהיה להם שום אמירה לגבי מה יעשו בכספם.

מל פולישוק-בלוך: אלא רק דיווח, ובדיעבד, והדיווח כפי ששמענו מחבר הכנסת שריד לא יודעים בדיוק מה הערך שלו וכדומה.

מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו חושבים, וגם אני ציינתי מנסיוני מזה עשרים שנה בתחומים האלה, שמן הראוי שנציג ההורים המקומי יהיה לו מה לומר.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אנחנו ניתן זכות דיבור, בבקשה.

ארז פרנקל: בעצם ההצעה שעומדת כאן בפני הוועדה זו הצעה של כל הרשויות חוץ מההורים.

ארז פרנקל: כולם יודעים לנהל את כספי ההורים, והבקשה של ההורים אפילו לא הגיעה לדיון בוועד החינוך משום שנציגת ההורים שלחה את המכתב שנמצא כרגע בידיי ואפילו לא הסכימו לדון עליו.

ארז פרנקל: אז מה כתוב שם במכתב, סעיף ראשון כתוב שם אנחנו שאנחנו מבקשים קודם כל שהתשלומים שייגבו יהיו על טופס אחיד בהתאם להחלטה של ועדת החינוך של הכנסת.

ארז פרנקל: דבר שני אנחנו ביקשנו שכל כסף שנותר בחשבון יוחזר בסיום שנת הלימודים לתלמידים מהם הוא נגבה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, התקנון מתייחס לזה.

מל פולישוק-בלוך: תדבר על דברים שלא נאמרו.

ארז פרנקל: לא, התקנון לא מתייחס לזה כי התקנון משאיר את היתרות בידי המנהל.

ארז פרנקל: יתרות עד גובה מסויים לא מחוזרות לתלמידים על פי התקנון.

ארז פרנקל: עד עשרה אחוז מגובה היתרה לא מוחזרת.

מל פולישוק-בלוך: כתוב: מנהל מוסד חינוך יחזיר כספים שנותרו בחשבון הבנק בתום שנת הלימוד לתלמידים שמהם נגבו עד יום שלושים ואחד באוגוסט אותה שנה.

מל פולישוק-בלוך: למעשה כל סכום שהוא.

מל פולישוק-בלוך: אני דווקא לשיטתי חשבתי שכן צריך להיות סייג, כי אם זה עשרים שקל להתחיל להתעסק עם זה חבל על הזמן.

מל פולישוק-בלוך: אז אני דווקא כן חשבתי שצריך להיות סייג גם לנושא הזה.

ארז פרנקל: למה שאת הצעת כרגע אנחנו ביקשנו שרשות חינוך מקומית, ועד ההורים ובעל מוסד החינוך יסמיכו מטעמם את מנהל המוסד החינוכי וגזבר מטעם ועד ההורים לניהול כספי התשלומים של ההורים שהתקבלו בעד התלמידים באותו מוסד לכל חשבון בנק בנפרד.

ארז פרנקל: זה בדיוק מה שאת אמרת ואנחנו ביקשנו את זה וזה לא הגיע לדיון אפילו.

ארז פרנקל: בקשה נוספת ביקשנו שחשבון הבנק הנפרד יוגבל, כך שלא יהיה ניתן לשעבדו למטרות אובליגו וכל מטרה אחרת וכן לא יהיה ניתן למשוך ממנו משיכת יתר.

ארז פרנקל: לחשבון הבנק יוזרמו בתחילת שנה התשלומים הנגבים בעד סל השירותים המאושרים לגבייה, לאחר אישור ועדת החינוך של הכנסת.

ארז פרנקל: בסוף השנה יוחזרו התשלומים הנותרים בחשבון שבגינם לא סופק השרות להורים.

מל פולישוק-בלוך: זה דברים שכתובים, תגיד לנו מה שלא.

מל פולישוק-בלוך: רק את הדברים, מה שלא סוכם עליהם.

ארז פרנקל: מנהל מוסד חינוכי ידווח דו"ח כספי לכל הורה ששילם תשלומים, לא כתוב לכל הורה,

מל פולישוק-בלוך: אני גם לא חושבת שצריך לתת לכל הורה, מספיק שנותנים לוועד הורים ולנציגות ההורים במוסד.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר שכל הורה,

ארז פרנקל: דו"ח הכספי של שנת הלימודים הנוכחית יוצמד לבקשת תשלומי ההורים לשנת הלימודים הבאה.

ארז פרנקל: אי הכנת דו"ח כספי,

מל פולישוק-בלוך: אתה חושב שדבר כזה צריך לעשות בחוק?

מל פולישוק-בלוך: אני מסכימה אתך, אבל אתה חושב שזה בחוק צריך להיות?

ארז פרנקל: אני אראה לך תיכף את המצב של התשלומים תביני שאם זה היה מצב טוב לא היו צריכים לעשות שום דבר בחוק.

ארז פרנקל: אבל כשאין הבנה ואין אמון אז זה מה שקורה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שברוב המקומות, ביותר מתשעים ותשעה אחוז מהמקומות יש הבנה, ואם יש מקום אחד או שניים או עשרים אפילו שאין בהם הבנה ויש בעיות, לא מזה צריכים לגזור את כל החוק ואת כל ההתנהלות של כל האחרים ולשגע את כל המערכת בגלל שמישהו לא מתנהל כמו שצריך.

מל פולישוק-בלוך: אז צריכים את המידתיות בכל דבר.

ארז פרנקל: אי הכנת דו"ח כספי תמנע ממנהל המוסד החינוכי לבקש תשלומי הורים לשנת הלימודים הבאה.

ארז פרנקל: דו"ח כספי יהיה לכל שכבה בנפרד ולכל שרות שנגבה בהתאם לתכנון תשלומי ההורים לאחר אישורם בוועדת החינוך של הכנסת.

ארז פרנקל: בשום מקרה לא יהיה ניתן להעביר תשלום מסעיף אחד למשנהו.

ארז פרנקל: מבנה הדו"ח הכספי יציג את ההכנסות ואת ההוצאות ואת היתרה הכספית שתאופס בסוף שנת הלימודים לאחר החזר יתרת התשלומים להורים.

ארז פרנקל: זה הבקשות שלנו.

אברהם רומנו: אני חושב שהבקשה שלך להכניס את נציג ועד ההורים לתוך החתימה על הצ'קים בעצם פותרת או אמורה לפתור כמעט את כל הבעיות האחרות.

אברהם רומנו: כולל את הדיווחים.

אברהם רומנו: אתה היית שותף, לא צריך פה עכשיו להתחיל למסוך דיווחים לכל ההורים, ואם הוא לא עשה או כן עשה.

אברהם רומנו: אתה חתמת איתי ביחד אז אתה אחראי איתי ביחד.

אברהם רומנו: אפשר להוריד את כל ההסתייגויות הדווקאניות האלה.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שאמרתי.

מל פולישוק-בלוך: ברגע שההורים שותפים אז יש להם יותר מאמירה וביחד מנהלים.

מל פולישוק-בלוך: זה עדיין לא אומר שהם לא צריכים לדווח להורים.

רשף חן: בחשש כבד של להיות לא פופולרי אני חושב שההצעה הזאת של הנציגות של ועד ההורים היא לא כל כך טובה.

רשף חן: ראשית דיברנו על זה גם בזמן חקיקת החוק, והוחלט לא לעשות את זה, שלא יהיה נציג של ועד הורים.

רשף חן: ראשית הכסף הזה הוא לא כסף של ההורים.

רשף חן: זה כסף שהיה של ההורים ועבר לקניין מלא של בית הספר, למטרה מוגדרת.

רשף חן: ורק אם המטרה הזאת לא מתבצעת אז הכסף הזה יוחזר להורים בצורה זו או אחרת.

רשף חן: זה כסף ששייך לבית הספר.

רשף חן: הכסף הזה גם מראש הוא כסף שמיועד למטרות מוגדרות.

רשף חן: אין פה שיקול דעת על מה אתה כן תוציא אותו, על מה אתה לא תוציא אותו.

רשף חן: מי שחותם שם הוא בסך הכל אמור להיות אדמניסטרטור.

רשף חן: מבצע של החלטות שעברו כאן בוועדה, שבעצם למה הכסף הזה מיועד.

רשף חן: ועל זה החשש הוא שאם אנחנו בעצם מכניסים שם נציג של ועד ההורים הוא לא יתפקד כגורם מפקח, כי למטרה הזאת של הורה מפקח בשביל זה נוצר כל המנגנון הזה של שקיפות.

רשף חן: אם יש איזו שהיא תקלה, הכסף הולך למטרה אחרת, אז מייד קמים, צועקים, מקימים מהומת אלוהים.

רשף חן: למעשה אם רוצים את הזכות חתימה הזאת זה ישמש למטרה של ייעוד הכספים.

רשף חן: לא תתנו את זה למקום שלשם אנחנו רוצים שזה ילך, אני לא אחתום.

רשף חן: ובעניין הזה נדמה לי שדווקא אפשר וצריך לתת את האמון לאדמניסטרציה של בית הספר, למנהל או לגזבר או מי שמבצע את העבודה הזאת.

רשף חן: אחת הבעיות שההצעה הזאת באה לפתור זה אותם עמותות הורים.

רשף חן: אותם בעצם קופות ב' שהתנהלו ליד בתי הספר והכספים האלה שמשו למטרות שלא קשורות בכלל למטרות שהוגדרו כאן ולתקנות וכו'.

רשף חן: לכן אם דעתי תישמע בעניין הזה יישארו פה המנגנון שנוצר כאן, שבו יש לוועד ההורים זכות מלאה, בתקנות, בחוק, לדעת בדיוק מה קורה שם, כל דבר ודבר בזמן אמת, אבל לא זכות להחליט ולנתב את הכסף.

מל פולישוק-בלוך: מי בעל החשבון?

רשף חן: הרשות המקומית.

רשף חן: הוא בעל החשבון, חד משמעית.

רשף חן: דנו בזה גם בזמן חקיקה, הוא בעל הכסף, הוא בעל החשבון, הוא יכול למנות כל בנאדם שיהיה מורשה חתימה.

רשף חן: הלא אין קשר, אתה לא חייב להיות בעל החשבון כדי להיות מורשה חתימה.

רשף חן: אבל בעקרון המבנה הנורמלי הכסף הזה שייך לרשות המקומית, בעל החשבון זה הרשות המקומית.

רשף חן: מורשה החתימה זה מנהל בית הספר, מנהל ומזכירה.

רון חן: זה בדיוק מה שלא הבנתי קודם.

רון חן: הנושא הזה נדון בעת חקיקת החוק.

רון חן: וברגע שהוא נדון בעת חקיקת החוק אין לו מקום בתקנות.

רון חן: זה אחד.

רון חן: הדבר השני הוא, הבעלויות מתחלקות בין משרד החינוך לבין הרשויות המקומיות לבין בעלויות אחרות, כגון אורט, עמל, עמית, החינוך העצמאי וכו'.

רון חן: בכל מקרה, כל מי שמועסק על ידי הרשות המקומית, ואני מניח שאת יודעת את זה טוב מאוד, חב באחריות אישית.

רון חן: לרבות מנהלי בתי הספר.

רון חן: כלומר במידה ויהיו חריגות ניתן להחיל עליהם אחריות אישית.

רון חן: זה קיים בפקודת העיריות, אין בזה שום בעיה, לרבות גזבר הרשות וראש העיר.

רון חן: אני לא חושב שיש איזה שהוא חשש.

רון חן: משרד הפנים מפעיל את זה, לא בצורה גורפת אבל יש כבר ראשי רשויות שנדרשו להחזיר כספים מכיסם, כאשר כספים שלא יועדו למטרותיהם הלכו למקום אחר.

רון חן: אני לא מדבר על חריגות, אלא הלכו למקום אחר.

רון חן: אולי שרות אחר ברשות.

רון חן: ראשי רשויות נתבעו להחזיר מכיסם, ולא פעם אחת.

רון חן: כלומר הדבר הזה קיים, יש חקיקה מספיק מפקחת ומבקרת.

מל פולישוק-בלוך: הכל טוב ויפה, מה הפחד שלכם שיהיה שם נציג ההורים?

רון חן: מפני שכשדנו על החוק היה דיון ובעת החקיקה הנושא הזה,

מל פולישוק-בלוך: לצערי הרב לא הייתי בדיון ההוא ואני לא יכולה להחזיר את זה שהיה בדיון.

מל פולישוק-בלוך: אין את הפרוטוקול, אני ביקשתי את הפרוטוקול והוא עדיין לא הגיע.

רון חן: למנהל בית ספר צריכה להיות איזו שהיא עצמאות לניהול מדיניות פדגוגית בבית ספר.

רון חן: בשקיפות מלאה, אבל על פי תפיסת עולמו, ויש עליו את אגף החינוך וראש הרשות וחברי המועצה שמפקחים על המדיניות הפדגוגית.

רון חן: תשלומי הרשות חלק גדול מהם זה מדיניות פדגוגית של בית הספר, שהורים יכולים להביע את דעתם אבל לא להתערב בצורה פעילה.

רון חן: מפני שאין להם בשום מקום בחוק אמירה לגבי הפעילות הפדגוגית של בית הספר.

רון חן: טוב או לא טוב אני לא יודע.

רון חן: אם רוצים לשנות את החוק שתהיה מעורבות הורים בפעילות פדגוגית של בית ספר, בהכתבת פעילויות וכדומה אז שישנו את החוק.

רון חן: ואז הם יהיו גם שותפים לכל דבר ועניין.

רון חן: אבל זה בניגוד לכל מדיניות חקיקתית קיימת.

דורית מורג: הדיון הזה למעשה התקיים בשלב חקיקת החוק.

דורית מורג: ממש כפי שאמר רשף חן המנהלים, למעשה כתוב רשות חינוך מקומית או בעל מוסד חינוך.

דורית מורג: בעל מוסד חינוך הכוונה לבעלות, רשת עמל, אורט, יכולים להיות עמותות מעמותות שונות.

משה גפני: החינוך העצמאי גם?

דורית מורג: בודאי.

דורית מורג: הכוונה היתה שעמותות למיניהן שמשמשות היום בעלות על בתי הספר, הכוונה היתה שמי שינהל את חשבון הבנק בתשלומי הורים יהיו הבעלות על בית הספר.

דורית מורג: ואם מדובר בבית ספר עירוני זה מרכז השלטון המקומי כמנהל, כבעלים על בית הספר.

דורית מורג: זה הרשות המקומית הבעלים על בית הספר.

דורית מורג: אם מדובר בעמותה אחרת היא תנהל את חשבון הבנק, ולפי כך נכתבו התקנות.

דורית מורג: למעשה ההורים משמשים כבקרה.

דורית מורג: כמי שמבקר את החשבון, כמי שיושב ומסתכל על הנתונים, כמי שמעיר לבית הספר, כך נחקק החוק וכך נעשו התקנות.

דורית מורג: לכן ההערה הזאת כרגע שמדובר בתקנות, אנחנו מדברים על תקנות ולכן גם כתבנו שמי שינהל את החשבון זה מי שמקבל שכר מאותה בעלות על בית הספר.

דורית מורג: זה מנהל בית הספר או מי שהוא יקבע.

דורית מורג: בדרך כלל תהיה מזכירה, אם יש גזבר,

מל פולישוק-בלוך: אני רואה הנחיות בטבלאות תשלומי הורים, של משרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: להלן ההצעה שהתגבשה בדיון, זה מתחבר לחלק השני של הדיון שלנו אני מניחה.

מל פולישוק-בלוך: וכתוב כאן רק כמה הסכום המרבי שכל אחד רשאי לגבות.

מל פולישוק-בלוך: השאלה שלי איפה בתקנות כתוב לאן הכסף מיועד ולאן הוא הולך.

דורית מורג: אז אולי אני אסביר.

דורית מורג: תשלומי הורים, אנחנו נדון בזה עוד מעט, משרד החינוך הגיש שתי ורסיות.

דורית מורג: אחת באמת היא סכום גלובלי ואחת היא סכום מפורט.

דורית מורג: הוועדה כבר בישיבה הקודמת, ויש לי פה את הפרוטוקול, הביעה את דעתה בסיכום הישיבה שהיא נוטה לאשר את הסכומים המפורטים כדי שההורים ידעו בדיוק למה הדברים הולכים ולא את הסכום הגלובלי.

דורית מורג: ויש ורסיה כזאת שעומדת בפני הוועדה, והוועדה צריכה לדון בה.

מל פולישוק-בלוך: למה שאלתי זאת, משום שאת אומרת, ואתה אמרת אדון רון, שהם חייבים להשתמש בכסף לאן שהכסף מיועד.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם אנחנו הולכים על סכום כולל, אז אנחנו לא יודעים למה הוא מיועד.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שמלכתחילה התקנות מחייבות אותנו להחליט על סכום מפורט, זאת אומרת הן כבר משפיעות לנו על ההחלטה הבאה ולא הפוך.

יוסי שריד: אני את דעתי על החוק בכללותו אני כבר חיוויתי, לכן אני לא רוצה לחזור.

יוסי שריד: זה שמועלה כאן שוב ושוב הטיעון שבשעתו דנו, זה עלה וירד, ועכשיו אנחנו מתבקשים לאשר את התקנות.

יוסי שריד: אני חושב שיש הרבה היגיון בהצעתה של יו"ר הוועדה.

יוסי שריד: והטיעון של חבר הכנסת רשף חן, שזה לא כסף של ההורים,

מל פולישוק-בלוך: גם הילדים לא של ההורים, מרגע שהם הביאו אותם לבית ספר הם גם לא אחראים על הילדים יותר.

יוסי שריד: מרגע שניתן הכסף זה לא כסף שלהם, פעם ראשונה שאני שומע טיעון מן הסוג הזה, שמרגע שניתן הכסף זה כבר לא הכסף שלך.

יוסי שריד: זה הכסף שלהם.

מל פולישוק-בלוך: גם מסי המדינה, ברגע שהם עברו לממשלה, למשרד האוצר, הם עדיין הכספים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: על אחת כמה וכמה אם זה מרצון.

מל פולישוק-בלוך: שכחו פה את המלה מרצון.

יוסי שריד: אשר על כן אין שום סיבה בעולם שההורים לא יהיו שותפים פעילים, גם בניהול העניין.

יוסי שריד: מרגע שהדיון הזה כולו היה מבוסס על חשדנות, בעיני אגב חשדנות מיותרת, כלפי מנהלים, שהאשימו אותם כאילו כל אחד מהם הוא גנב בפוטנציה, והם לא, הם בדרך כלל אנשים הגונים.

יוסי שריד: אבל מי שהביא את הצעת החוק הביא אותה מתוך חשדנות, מה בעצם עושים בכספים.

יוסי שריד: אז על פי אותו היגיון, אם כבר מקימים מנגנון כזה, אני יכול לחיות גם בלי המנגנון הזה, אבל אם מקימים מנגנון כזה זה לא יהיה טבעי וזה לא יהיה הגיוני שהורים לא יהיו שותפים בהחלטה.

יוסי שריד: ולכן אני חושב שזה שדנו וזה ירד, בגלל זה גם לא הצבעתי בעד החוק.

אורי אריאל: היתה עוד הערה של ארז בעניין שהחשבון ישמש כערבות, אני מציע להוסיף את זה.

אורי אריאל: יש נטייה, בעיקר בימות מצוקה כמו שאנחנו נמצאים, להגיד החשבון הזה הוא רק ערב, לא נוגעים בו, הוא רק בערבות, בבנק,

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נכנסים פה למוקש אדיר, שברבע לאחת עשרה יש ישיבה בוועדת הכלכלה, כשמתחילים לדבר על כן לעקל או לא לעקל, ערבון או לא ערבון.

מל פולישוק-בלוך: מדובר על חשבונות המים של הרשויות המקומיות, האם זה חשבון נפרד, לא נפרד, זה אותו סיפור דרך אגב, לגבי המים.

מל פולישוק-בלוך: והאוצר מתנגד, לא רק האוצר, משרד הפנים מתנגדים בכל תוקף.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה לא לגעת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא רוצה להרחיב על זה עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: אני מציעה לא להכניס את זה כי כבר תהיה לך התנגדות של הרבה מאוד גורמים במערכת.

מל פולישוק-בלוך: בואו נעזוב את הנושא של הערבון ולא נכניס.

מל פולישוק-בלוך: ככל שנכניס יותר, תאמין לי אנחנו מכניסים יותר מוקשים בהתנהלות של התקנות האלה.

מל פולישוק-בלוך: זאת דעתי.

אורי אריאל: אני רוצה בכל זאת להבין, אני מביא את הצעתי, שזה לא ישמש כערבות לשום דבר.

משה גפני: אני הורה לתלמיד בבית הספר, אני נותן כסף לדבר מאוד מוגדר,

מל פולישוק-בלוך: כתוב בתקנות שזה מיועד אך ורק לתשלומים האלה.

מל פולישוק-בלוך: ולא לשום דבר אחר.

מל פולישוק-בלוך: דורית, מקובלת עליך ההערה?

דורית מורג: אנחנו מדברים על מה שנכנס בסופו של יום לחוק ומה שלא נכנס.

דורית מורג: הדיון הזה היה בזמן חקיקת החוק.

דורית מורג: כשנוסח החוק כפי שנוסח, ולמעשה נאמר שמי שינהל את החשבון יהיה הבעלות על בית הספר או רשות המקומית וההורים יהיו בשלב הדיווח, יהיו אמונים על הדיווח, כך חוקק החוק.

יוסי שריד: איפה זה כתוב?

מל פולישוק-בלוך: תראה, מה שכתוב בחוק אני רוצה להקריא לכם.

מל פולישוק-בלוך: כתוב במפורש שהתשלומים, בין אם הוא תשלום חובה ובין אם הוא תשלום שאינו חובה, ישמשו רק למטרות שלשמם נועדו.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת ערבות למשהו אחר לא יכול להיות.

משה גפני: גבירתי היושבת ראש, צריך לדעת מה אומרת היועצת המשפטית על המלה התשלומים.

מל פולישוק-בלוך: התשלומים זה כתוב במפורש, כל תשלום שההורים משלמים.

משה גפני: זאת אומרת תשלום שמוציאים כסף.

משה גפני: ערבות לא מוציאים כסף, הכסף נשאר בחשבון.

מל פולישוק-בלוך: לא, תקשיב, תשלומים כאמור בסעיף 6 וכו' וכן כל תשלום אחר שיתקבל במישרין או בעקיפין, למי שזכאי לחינוך חינם לפי סעיף וכו'.

מירב ישראלי: דורית, יש לכם התנגדות שבסוג החשבון, ב-3א', שמדובר שאי אפשר יהיה למשוך ממנו משיכת יתר יאמרו שגם לא ישתמשו בו לערבות למשהו אחר?

מירב ישראלי: יש בעיה עם זה?

מל פולישוק-בלוך: אני בטח לא מתנגדת.

מל פולישוק-בלוך: הלאה.

מל פולישוק-בלוך: עוד שניים ונסגור עניין.

גולן שלום: אני יו"ר ארגון אהבה, שזה ארגון הורים שמתעסק בנושא כספים במשך שנים.

גולן שלום: חשוב להגיד שההורים מחוייבים ומתבקשים לחתום על התשלומים, וזה בסדר, אבל ברגע שזה מגיע לתשלום כבר אין להם אחריות.

גולן שלום: אם אנחנו כהורים חתומים על הטופס ואנחנו מורים להורים לשלם כסף לכל סעיף וסעיף אני חושב שגם ההורים צריכים לקבל את האחריות ואת ההחלטה.

גולן שלום: מבקשים לחתום, מבקשים לבוא לגביית כספים וכשמגיע הזמן שצריך לנהל את הכסף עצמו,

מל פולישוק-בלוך: תאמר לי מה עושים עם הורה שמכשיל את כל המערכת, לא רוצה לחתום.

מל פולישוק-בלוך: אני כועס על המנהל, לא אחתום לך.

גולן שלום: אז לא תהיה גביית תשלומים ולא יהיו שירותים להורים.

מל פולישוק-בלוך: איזה סנקציה יש לנו נגד אדם כזה?

מל פולישוק-בלוך: כאן הוא מנהל את כל הקופה, יש הבדל גדול.

גולן שלום: אני מאמין שיושב ראש נבחר בשם ועדה וועד מרוכז, גם קרו מקרים שיושב ראש לא פעל לפי הנחיות מועצת ההורים והוא הודח מהתפקידים שלו.

גולן שלום: זה ברור.

גולן שלום: לגבי מה שכתוב בחוק, בתקנות לא כתוב, הסעיף הזה שנרשם בחוק, ישמשו רק למטרות שלשם נועדו, המטרה של החוק הזה היה שאסור גם להעביר מסעיף לסעיף.

גולן שלום: בתקנות אין שום אמירה בנושא הזה.

גולן שלום: אם בתקנות זה יוגדר זה יפתור בעיה גדולה שהיתה בעבר.

גולן שלום: אני גם לא רוצה שיושב ראש ועד הורים יעביר מסעיף לסעיף.

גולן שלום: כי אם יושב ראש ועד הורים אומר שהכסף ילך לטיולים, ההורה צריך לדעת שהכסף הלך לטיולים.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה פתור, משום שכתוב למטרות לשמן נועדו.

מל פולישוק-בלוך: אם הוועדה הזאת תגדיר מטרות, תחליט למה יועדו התשלומים, אז אין לנו בעיה עם זה.

גולן שלום: אבל אם יושב ראש ועד הורים ביקש כסף עבור טיולים הכסף אמור ללכת לטיולים.

גולן שלום: דבר נוסף שחשוב מאוד, לא ניתנה פה שום התייחסות לנושא של העברת הכספים ביום התהליך עצמו.

גולן שלום: כשמעבירים את הכספים עצמם אני חושש, ואני אומר את זה בפירוש, אני חושש שמנהלים ינצלו את הזמן הזה שהכסף של ההורים יכול להישאר בחשבון שלהם ולא יעבור לחשבון הנפרד של ההורים.

גולן שלום: אני חייב להסביר למה אני אומר את זה,

גילה פינקלשטיין: אל תשכח שהצלחת בית הספר זה הצלחת המנהל.

מל פולישוק-בלוך: כתוב בסעיף 2: רשות חינוך מקומית או בעל מוסד חינוך ימסרו לכל מנהל מוסד שבבעלותם את פרטי חשבון הבנק הנפרד של המוסד לא יאוחר מהאחד באוגוסט בכל שנה.

מל פולישוק-בלוך: כאן אני חושבת שחסר לנו מתי יועבר הכסף לאותו חשבון.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת אין לנו בשום מקום בתקנות.

מל פולישוק-בלוך: דווקא כסף של שנה שעברה כתוב במפורש שהוא יועבר לחשבון הזה.

מל פולישוק-בלוך: זה כתוב.

מל פולישוק-בלוך: אבל לא כתוב הכסף שנגבה, איפה כתוב שהוא עובר מיידית לחשבון.

מל פולישוק-בלוך: כתוב כאן: הכספים שנגבו בעבר, יש כאן סעיף 5 שמסביר לנו מה ייעשה בכסף הזה.

מל פולישוק-בלוך: אבל כסף שנגבה בהווה אין כאן התייחסות מתי הוא עובר לאותו חשבון.

יאיר סמוכה: שתי הערות מאוד מעשיות.

יאיר סמוכה: אם אנחנו נותנים זכות חתימה לנציג ההורים ואנחנו רוצים שהוא יעשה את עבודתו נאמנה זאת אומרת שהוא צריך לשבת כל היום בבית ספר, וכל פעם שיוצאת המחאה אנחנו צריכים שתי חתימות, יחתום המנהל, וזה לא יתכן, כי הוא לא יימצא שם.

יאיר סמוכה: ההדחה של יושב ראש ארגון הורים היא בעייתית.

יאיר סמוכה: צריך לכנס את כל הפורום, רוב של שבעים וחמישה אחוז, זה לא מהיום להיום.

יאיר סמוכה: ולכן אם הוא רוצה להתעמר בחיי המנהל הוא יכול לעשות את זה.

יאיר סמוכה: הדבר השני שהוא יותר חשוב, גם המנהל וגם המזכירה הם עובדים של הרשות או של הבעלות, ואפשר להפעיל כלפיהם סנקציות.

יאיר סמוכה: כנגד נציג הורים אף אחד לא יכול לעשות שום דבר.

יאיר סמוכה: ואם נגרם גרעון או קורה משהו שהוא לא כשיר, אין לנו מה לעשות כנגדו.

יאיר סמוכה: ולכן משתי הסיבות האלה כל שנה העניין הזה עלה וכל שנה הוא נדחה בגלל שתי הסיבות האלה.

ג’קי קרמר: לפי ההצעה של יושב ראש הוועדה לא כתוב שבהכרח נציג ההורים יהיה בעל זכות חתימה שיחתום על הצ'ק.

ג’קי קרמר: רק ניתן לו מעמד בניהול.

ג’קי קרמר: הדבר השני שאתה אומר, זה לא נכון שצריך להדיח את יו"ר ועד ההורים.

ג’קי קרמר: בעניין הזה התפקיד לו הוא בקרה, שותפות בניהול, ולא חתימה על הצ'קים דווקא.

מל פולישוק-בלוך: נשאיר את זה כמו שזה ונוסיף נציג הורים.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שאם שניים יכולים לחתום זה נותן לו כוח יותר, לנציג ההורים.

מל פולישוק-בלוך: חייבים שניים, זה נותן יותר כוח, מצד שני זה לא חונק.

מל פולישוק-בלוך: מקובל עליכם?

רמי אמיתי: אני רוצה לומר כמה דברים שלא נאמרו.

רמי אמיתי: ראשית פה רצות האשמות, אתם לא שמים לב, מצד אחד המנהלים יקחו כספים, מצד שני המנהלים משתכרים חצי מליון שקל.

רמי אמיתי: הגיע הזמן, תשימו סף לאמירות שלכם.

רמי אמיתי: דבר שני, מי שעושה את העבודה זה לא ועדי ההורים.

רמי אמיתי: אנחנו לא רואים אותם.

רמי אמיתי: מי שמתעמת עם ההורים זה אנחנו.

רמי אמיתי: ואף אחד לא יספר לי סיפורים שההורים יושבים וגובים כספים.

רמי אמיתי: זו אמירה שקרית לחלוטין.

רמי אמיתי: אולי לך יש ניסיון של בית ספר אחד.

רמי אמיתי: אנחנו מכירים מאות בתי ספר.

מל פולישוק-בלוך: אדוני הנכבד, אנחנו מכירים מספיק אנשים שעושים עבודת קודש, אתה כעסת שהשמיצו את המנהלים ואני מסכימה אתך.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מוכנה שתשמיץ את ההורים, כי גם זה לא נכון.

יוסי שריד: יש בתי ספר שההורים תרמו תרומה עצומה והרימו את בתי הספר האלה ויש בתי ספר שהורים הרסו אותם.

יוסי שריד: יש גם זה וגם זה.

רמי אמיתי: מי שמתעמת עם ההורים ביום יום אלה המנהלים.

רמי אמיתי: עכשיו תראו איפה הולך הסיפור.

רמי אמיתי: אנחנו אחראים לתלמידים לטוב ולרע.

רמי אמיתי: לציוני הבגרות, לטיולים, לבטיחות, והראשון שעומד לדין זה המנהל.

רמי אמיתי: אבל בנושא כספים צריך שיהיה עוד חותם אחד.

רמי אמיתי: חוק נוצר כדי שיפעילו אותו.

רמי אמיתי: זה בלתי אפשרי,

מל פולישוק-בלוך: יש לך התנגדות להצעה שהוצעה פה שיהיו שלושה, מהם שניים חותמים?

רמי אמיתי: ההתנגדות שלי היא פשוטה, אני חושב שוועד ההורים כבר מעורב בפיקוח, בדיווחים, במה שהוא רוצה.

רמי אמיתי: אבל העניין הזה של חתימה של ועד ההורים הוא מעיד על חוסר אמון.

מל פולישוק-בלוך: אם יש לך משהו חדש שעוד לא נאמר אני אשמח לשמוע, אבל אתה חוזר על דברים שנאמרו.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני מבקשת רק לחדש דברים.

מל פולישוק-בלוך: אם לא, אז בואו נתקדם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לחתום.

יוסי שריד: יכול להיווצר מצב, בהנחה שהמנהל ונציג הרשות המקומית הם בהכרח באידיליה היא הנחה שאין לה על מה לסמוך, לפעמים כן ולפעמים לא.

יוסי שריד: זה בדיוק כמו עם ההורים.

יוסי שריד: אשר על כן אני חושב שאתם צריכים להיות מעוניינים שיהיו שניים מתוך שלושה, משום שיכולים להתפתח דווקא יחסים מאוד קונסטרוקטיביים בין ועד ההורים לבין המנהל, וזה רק יתרום לבית הספר.

יוסי שריד: במקום שזה לא יהיה כך אז הוא ימצא את הפרטנר ברשות המקומית.

זאב דורות: עד שלא יוסדר מעמדם המשפטי של ועדי ההורים במדינה זה ימשיך להיות גוף וולונטרי שאין לו אחריות חוזית שיוכית משפטית.

זאב דורות: ברגע שמבקשים סמכות לחתום אין להם אחריות.

זאב דורות: כלומר אין סמכות ללא אחריות.

זאב דורות: ותארו לכם שיקרה איזה משהו, והיו דברים מעולם,

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת לומר לא את ההיסטוריה אלא עכשיו מה קורה, מה אתה מציע.

זאב דורות: אין דרישה לסמכות ללא אחריות.

זאב דורות: ואם אין מעמד משפטי להורים לא יכולה להיות אחריות.

זאב דורות: משום שאנשים באים ומבקשים זכות חתימה, וכל סמכות אחרת, ולאחר מכן יכולים להגיד אני וולונטרי.

זאב דורות: ברגע זה אני לא שייך לגוף הזה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהפתרון שאנחנו העלינו פה בכוחות משותפים פותר גם את הבעיה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לתקן את הצעתי ממקודם ואני מבקשת להצביע על כך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על סעיף 2 ב': רשות חינוך מקומית ובעל מוסד חינוך יסמיכו מטעמם את מנהל מוסד החינוך (זה המנהלים שאתם רוצים שיהיו אחראים), אדם נוסף המועסק על ידם, ואז הרשות לחינוך יכולה להביא, הרשות עצמה או מהמוסד עצמו, יש לכם אפשרות לבחור, ובנוסף נציג נבחר של ועד ההורים.

מל פולישוק-בלוך: עוד משהו חשוב מאוד, כשאנחנו מדברים על ניהול כספי התשלומים שהתקבלו בעד תלמידים באותו מוסד לגבי חשבון הבנק, המשפט החשוב הוא שלצורך ניהול החשבון יצטרכו שתי חתימות מתוך שלוש, המורשים.

מל פולישוק-בלוך: אתם תנסחו את זה בצורה המשפטית.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד ההצעה?

אורי אריאל: יש עוד הצעה.

מל פולישוק-בלוך: מי בעד שני התיקונים הללו?

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: מי נגד?

מל פולישוק-בלוך: מי נמנע?

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: התקבל פה אחד.

מירב ישראלי: אני אסכם מה הוחלט.

מירב ישראלי: הוחלט לתקן את סעיף 2 ב' שיהיה מוסמך גם נציג הורים לגבי ניהול החשבון, כאשר בסעיף 4 כתוב: כל משיכת כספים מחשבון הבנק תחוייב בחתימת שני מורשי חתימה.

מירב ישראלי: אני שוב חוזרת, יש את העניין של נציג הורים ב-2 ב', בסעיף 3 א' שהחשבון לא ישמש כערבות, סעיף 4 מורשי חתימה ובתנאי שאחד מהם הוא המנהל, וההצעה של מלי אפשר להוסיף בסעיף 2 בסוף שהוא יעביר את חשבון הבנק שאליו יועברו כספי התשלומים עם גבייתם.

מירב ישראלי: ואז זה פותר את הבעיה.

מל פולישוק-בלוך: בסמוך, תכתבי בסמוך לגבייתם.

מל פולישוק-בלוך: אני שמחה על כל התיקונים, תודה רבה.