ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 317, 2004-10-26 09:35

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עוברים לנושא תשלומי הורים.

מל פולישוק-בלוך: מאז שנפגשנו כאן בסיומה של חופשת הקיץ, בלחץ של פתיחת שנת הלימודים.

מל פולישוק-בלוך: אני בדיוק נכנסתי אז לתפקידי.

מל פולישוק-בלוך: מצד אחד, הדבר הכי קל שיכולתי לעשות אז, להגיד, "בואו נאשר את מה שיש ונרוץ הלאה".

מל פולישוק-בלוך: זה באמת הכי קל לעשות, יש להניח שזה היה עובר ולא עשינו שום דבר.

מל פולישוק-בלוך: רציתי בסופו של דבר לזעזע קצת את העניין הזה של תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: קודם כל, להביא להפחתה, משום שאנחנו שמענו תלונות ואת הלחצים מצד הורים שקשה להם.

מל פולישוק-בלוך: ומאידך, לבנות מערכת שבנויה יותר נכון מבחינת תקנית.

מל פולישוק-בלוך: כי גם כאן שמענו כל מיני ליקויים.

מל פולישוק-בלוך: הבעיות והתלונות לא פסקו בגלל ההחלטה.

מל פולישוק-בלוך: וזה גם היה צפוי.

מל פולישוק-בלוך: אני השתתפתי בכנס חירום של מנהלי בתי-הספר שבו הרחיבו והסבירו וטענו שאי אפשר לעבוד עם מי שיש.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אפשר, אבל לעשות שליש סל תרבות, זה לא שאי אפשר לעשות סל תרבות, אבל הוא שליש ממה שהיה קודם.

מל פולישוק-בלוך: אותו דבר לגבי טיולים, הורדנו יום טיולים, יש בעיה.

מל פולישוק-בלוך: אחת הבעיות נובעת מחוסר הגמישות שאנחנו פה קבענו לעניין אופן השימוש בתשלומים האלה.

מל פולישוק-בלוך: שוב, קבענו את חוסר הגמישות בגלל שיש ליקויים במקומות שונים.

מל פולישוק-בלוך: גם אם זה אולי מאפיין את כל המערכת.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לפתוח את זה לדיון מחדש, ואתם חברי-כנסת יחד אתי כמובן, אנחנו צריכים להחליט האם אנחנו משאירים את המצב כמו שהוא, או אנחנו מחליטים לשנות.

מל פולישוק-בלוך: והשינוי יכול בכמה כיוונים.

מל פולישוק-בלוך: השינוי יכול להגדיל את גובה התשלומים; השינוי יכול להיות בלאפשר גמישות יותר במערכת שמנהל או יחד עם ועד ההורים, יכולים לשחק עם הכסף הזה בצורה יותר גמישה; זה אופציה אחת.

יאיר סמוכה: יש חוק עכשיו, אי אפשר.

יאיר סמוכה: תיקון 26 בתקנה קבעתם, שאסור להעביר כספים מסעיף לסעיף.

יאיר סמוכה: הגמישות הזאת חלפה מן העולם.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאתה טועה.

יאיר סמוכה: אני לא טועה.

מל פולישוק-בלוך: יש לך פה את החוק שאתה יכול להראות לי.

יאיר סמוכה: לא.

מל פולישוק-בלוך: אני זוכרת שאנחנו אישרנו תשלומי הורים, ואז אתם, אתה הבאת את האפשרות ואמרת, "אפשר כך ואפשר כך".

מל פולישוק-בלוך: וזה לא היה על שינוי חקיקה.

יאיר סמוכה: במקביל היתה חקיקה לתיקון חוק לימוד חובה, ארגון כספי הורים.

יאיר סמוכה: ותיקנו תקנות, ושני השינויים החשובים היו, "א: שפותחים חשבון נפרד לכספי הורים.

יאיר סמוכה: בתקנות ניתנה זכות חתימה גם לנציג ועד הורים על מנת שתהיה שקיפות.

יאיר סמוכה: ונקבע שלא מעבירים כספים מסעיף לסעיף".

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו מדברים על שני דברים שונים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא יכולים לעשות מעבר, אבל בתוך תשלומי ההורים באותו חשבון ששמה מדובר על תשלומי הורים, אי אפשר לעשות שינוי בין סל תרבות לבין טיולים?

יאיר סמוכה: לא, אני מצטער.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהפרשנות שלך לא נכונה.

יאיר סמוכה: יש פה יועצת משפטית, תשאלי אותה.

מל פולישוק-בלוך: כי אם הפרשנות הזאת שלך נכונה, הרי בשביל מה הבאתם לנו את האפשרות של הגמישות.

מל פולישוק-בלוך: אתם הבאתם את זה.

מל פולישוק-בלוך: כי החוק היה בלאו הכי.

מל פולישוק-בלוך: התקנות הוגשו לכאן ואושרו לפני שאישרנו את גובה ואופן החלוקה של תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: ואתה במפורש, אנשי משרד החינוך, באו אלינו עם הצעה אחת גמישה ואחת קשיחה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא בהכרח קשור עם התקנות שאנחנו אמרנו, אין ערבוב בין כספי הרשות ואין ערבוב בכספים של הביוב ושל הדברים האחרים ושל השמירה.

מל פולישוק-בלוך: אבל בתוך כספי ההורים, באותו חשבון של כספי ההורים, אני לא הבנתי מהחוק שאי אפשר להעביר מסל לתרבות ליום טיולים.

מל פולישוק-בלוך: תכף נפרש את העניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה לסכם רק את האופציות שעומדות לפנינו.

מל פולישוק-בלוך: דיברתי על הגובה של התשלומים, דיברתי על הגמישות של ההעברה בין תחומים שונים, בתוך תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: אפשרות נוספת שאני רוצה להעלות פה לחשיבה משותפת היא, לתת איזה שהיא סכום מקסימלי, לא סכום מינימלי ומקסימלי, אלא שעל-פי מנהל בית-ספר בדימונה שאומר, "אני גובה רק 20 אחוז בקושי מההורים, כי אין להם".

מל פולישוק-בלוך: אז אולי בדימונה צריך למצוא ומקומות אחרים, למצוא מנגנון אחר שיש גובה לא מחייב של תשלומי ההורים, סף עליון, אבל יכול להיות הרבה פחות מזה, ולמקומות כאלה אנחנו צריכים למצוא סיוע נוסף לתשלומי הורים ממקום אחר.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, לעשות איזה דיפרנציאציה בתוך המערכת עצמה.

מל פולישוק-בלוך: לא תקנה אחידה או אמירה אחידה לכל בתי-הספר בארץ.

מל פולישוק-בלוך: כי זה בסך-הכל אנחנו מתיישרים לפי הרמה של דימונה ולא לפי האפשרות של מקומות אחרים.

מל פולישוק-בלוך: וזה גם לא נכון.

מל פולישוק-בלוך: אלה האופציות שעומדות לרשותנו.

מל פולישוק-בלוך: ועוד משפט אחד לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להדגיש שאנחנו דרשנו פה, חברי הכנסת, הוועדה דרשה לבטל הדרגתית את תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: לדרישתנו הוקם צוות בין משרדי לביטול הדרגתי של תשלומי ההורים, לפי המכתב שקיבלנו כבר בסוף אוגוסט 2004.

מל פולישוק-בלוך: חברים בו: גב' לאה רוזנברג - סמנכ"לית ומנהלת המנהל הפדגוגי - יושבת-ראש הוועדה; ד"ר יאיר סמוכה, מר משה קוסבר, מר ארז פרנקל, קובי שפירא ממשרד המשפטים, אורי שוסטרמן מאגף התקציבים במשרד האוצר, ישראל נדיבי - מועצות אזוריות; פזית קלומר - כלכלנית במרכז השלטון המקומי ועו"ד אביגדור דנן מלשכת היועצת המשפטית של משרד החינוך, והגב' ציפי ויינברג, עוזרת המנכ"לית.

ציפי ויינברג: את אמורה ממש לקבל ממש ביומיים הקרובים מכתב מהמנכ"לית שאומר, "שהוועדה הזאת לצערנו מבוטלת".

ציפי ויינברג: אורי שוסטרמן מהאוצר הודיע שהם לא מוכנים להיות שותפים בוועדה הזאת, מאחר והם לא מוכנים עם כל המהלך הזה של ביטול זכויות.

ציפי ויינברג: הם יודעים גם למה.

מל פולישוק-בלוך: אני מודיעה לכם בזאת שכל דיונינו מיותרים לחלוטין.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יכולים לסגור את ועדת החינוך ואנחנו ניתן לאגף התקציבים של משרד האוצר לנהל את המדינה.

מל פולישוק-בלוך: ואני חושבת שבאמירה הזאת אפילו יוסי שריד יסכים אתי.

אורי אריאל: אני מציע ליושבת-ראש לא להתאבד, עם כל הכבוד, זה הודעות משרד האוצר ומשרד החינוך?

אורי אריאל: בסדר, יש לך את הכלים שלך להשפיע איך זה ייראה פה.

אורי אריאל: צריך לנקוט בכללים.

אורי אריאל: לעתים זה קשה, היינו בקואליציה, אנחנו באופוזיציה.

אורי אריאל: אני לא רוצה לתת לך עצות, אני חושב שאם תחליטי, תדעי מה לעשות.

אורי אריאל: לעצם העניין, הכיוון שצריך ללכת אליו, זה לא להגדיל את תשלומי ההורים.

אורי אריאל: סוף סוף יש שינוי, אני לא מציע בכלל שזה תהיה פה אופציה.

אורי אריאל: מה שצריך לעשות זה לראות איך בתקציב 2005, ישלמו עוד 10 אחוז פחות.

אורי אריאל: זה הישג משמעותי מאוד של הוועדה, אם נגיע לזה.

אורי אריאל: עכשיו יש לנו עוד בעיות שיש טלטלות, אז יש בעיות, זה לא מיד כולם עומדים ומסתדרים.

אורי אריאל: צריכה להיות גמישות מרבית בתוך התקציב הקיים.

אורי אריאל: צריך להיות איזשהו מינימום בסעיפים מסוימים, כדי שלא מישהו יחליט שהוא מבטל לגמרי טיולים, נניח, זה נושא שעלה פה מהרבה מקומות.

אורי אריאל: כי אם יש גמישות - אומרים, "הכל פתוח".

אורי אריאל: אז משנים, "אני לא מוציא אף אחד לשום טיול ואני עושה רק מסיבות סוף שנה".

אורי אריאל: אז צריך ליצור פה איזשהו מערך של מינימום מסוים.

אורי אריאל: אבל לתת גמישות.

אורי אריאל: ואם מנהל בית-ספר וועד ההורים וועד התלמידים, וכולם חושבים שמסיבת סיום זה הדבר הכי חשוב, אז כנראה שהם ישימו שם יותר כסף.

אורי אריאל: ואין לוועדה ואני לא מציע שיהיה לה, גם לא למשרד החינוך, איזה מין פיקוח עליון כזה שכל היום הוא מנהל את כולם.

אורי אריאל: זה לא עובד, זה לא מוכיח את עצמו, זה לא הוכיח את עצמו.

אורי אריאל: בהקשר למה שדובר קודם, מה הערכים ומה רוצים, איזשהו מינימום שמחייב את כולם, מעבר לזה שתהיה גמישות.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אתה בעצם אומר, "בואו נקבע מחיר מינימום ולא מחיר מקסימום".

מל פולישוק-בלוך: איך אתה יוצר את המינימום ואיך אתה יוצר את הגמישות?

אורי אריאל: הגמישות היא קודם כל האפשרות, אם אני לוקח א האפשרות שצודק ד"ר סמוכה, "שאי אפשר להעביר".

אורי אריאל: צריך לדאוג שכן יהיה אפשר להעביר בין הסעיפים.

אורי אריאל: לתוך הסל יהיה אפשר להעביר.

אורי אריאל: אני מציע שהוועדה לא תאפשר מצב שלא עושים משהו בכלל.

אורי אריאל: מנהל בית-ספר מחליט, אני לא עושה איזשהו דבר.

אורי אריאל: צריך להחליט מה המינימום.

אורי אריאל: כשאת תיקחי את ה-X, את המלא, ונניח שהמינימום תופס 60 אחוז מסך-הכל הזה, אז נשאר 40 אחוז או מה שיוחלט פה.

אורי אריאל: שהוא ביחד עם משרד החינוך שמאפשר את התמורה.

אורי אריאל: בית-ספר אחד נותן דגש יותר גדול לטיולים, ובית-ספר אחר נותן יותר דגש לדבר אחר.

אורי אריאל: וזה בסדר.

אורי אריאל: יש שינויים, זה לא כולם אותו דבר.

אורי אריאל: פרצופיהם שונים, דעותיהם שונות.

אורי אריאל: וצריך לאפשר את החופש הזה.

מרב ישראלי: בעקרון התיקון שנעשה, תיקון מספר 26, קבע בנוסף על העניין של חשבון בנק נפרד, "שהתשלומים יהיו רק למטרות שלשמם יועדו".

מרב ישראלי: אחרי שהוועדה אישרה את התקנות האלה, בעצם משרד החינוך בא והציע לנו שתי חלופות.

מרב ישראלי: ואחת החלופות באמת היה מפורט בדיוק את המטרות.

מרב ישראלי: בחלופה השניה בעצם אמרו, "המטרה היא פעולות חינוכיות".

מרב ישראלי: כך ששניהם היו אפשריים.

מרב ישראלי: הוועדה שקלה, כשהיא ראתה את שתי החלופות ואמרה, "אנחנו מעדיפים את החלופה שיש פירוט, מכיוון שאז ההורה יכול לבחור".

מרב ישראלי: זאת אומרת, אם אני אומרת להורה, "תשלם 1000 ש"ח או 600 ש"ח" ובית הספר יחליט מה הוא עושה עם זה.

מרב ישראלי: זה הרי תשלומי רשות, זה כל הרעיון של תשלומי רשות, אז ההורה לא יכול להגיד, "לטיול אני כן הולך, להצגה אני לא הולך".

מרב ישראלי: זאת אומרת, הוא משלם את הסכום ובית-הספר ינתב את זה בין הדברים עצמם.

אריה לוקר: אפשר לנהל כך שכל אחד יבחר מה שהוא רוצה?

מרב ישראלי: בעקרון זה המטרה של תשלומי רשות.

מרב ישראלי: הרי יש תשלום חובה אחד.

מרב ישראלי: היום אחד ועוד השיניים במקומות שיש.

מרב ישראלי: זה בעצם שני הדברים.

מרב ישראלי: כל השאר זה רשות.

מרב ישראלי: מה המשמעות של רשות?

מרב ישראלי: זה שההורה יכול לבחור מה כן ומה לא.

מרב ישראלי: זה מה שהוועדה העדיפה.

מרב ישראלי: והוועדה אישרה את החלופה.

מרב ישראלי: שהחלופה הזאת מתלבשת על הוראות התיקון.

מרב ישראלי: זה אומר שאי אפשר להעביר.

מל פולישוק-בלוך: אלא אם כן הוועדה תחליט שהיא מקבלת משהו אחר.

מרב ישראלי: אישרנו את התשלומים לשנת הלימודים הנוכחית.

יוסי שריד: אנחנו לא נעלה ואנחנו נוריד.

גילה פינקלשטיין: יש לי הצעה.

גילה פינקלשטיין: קחו לתשומת לבכם שהטיולים ברחבי הארץ מאוד חשובים, ואל אהבת הארץ, להכרת הארץ.

גילה פינקלשטיין: אנחנו יודעים שהם מסיימים, חלקם הגדול נוסעים רק לחו"ל.

גילה פינקלשטיין: אני זוכרת שהיה לי מקרה של ילדה מבית מאוד אמיד, שנסענו בכיתה י"א לצפת, ואיך שהיא יורדת מהאוטובוס היא אומרת, "איזו עיר יפה, אוי אני מתלהבת, איזו אווירה, איזה רחובות".

גילה פינקלשטיין: אז אני אומרת לה, "מה, את בת 17, עוד לא היית בצפת?", היא אומרת, "לא, זה פעם ראשונה".

גילה פינקלשטיין: והילדה הזאת עם משפחתה מטיילת ברחבי העולם.

גילה פינקלשטיין: הטיולים הם בראש הפירמידה.

גילה פינקלשטיין: זה מאוד חשוב.

אורי אריאל: 40 אחוז לא מגיעים לירושלים עד הצבא.

גילה פינקלשטיין: ולכן אנחנו לוקחים אותם לטיולים וזה חשוב, זה אהבת הארץ, הכרת הארץ.

גילה פינקלשטיין: ואין דבר יותר חשוב מאשר הנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: לכן הייתי עושה שינוי בנושא הזה, היות ותשלומי ההורים מחולקים לרובריקות, כמו שהסבירה היועצת המשפטית, תיאטרון, ספריה, סל תרבות.

גילה פינקלשטיין: ויש רובריקה של טיולים.

גילה פינקלשטיין: ואנחנו כאן בוועדת החינוך יודעים את חשיבות, זה שיעור מצוין באזרחות.

גילה פינקלשטיין: אולי בנושא של טיולים, היות ודיברנו.

גילה פינקלשטיין: אם אין אפשרות לשנות את הנושא של טיולים ולא לפגוע בטיולים, אולי להקפיא את הנושא הזה, שזה יישאר כמו שהיה בעבר.

גילה פינקלשטיין: כי לפי התכנית הזאת, אז בית-ספר יסודי שיצא לטיולים של שלושה-ארבעה ימים, ייצא עכשיו ליום אחד.

גילה פינקלשטיין: חטיבת-ביניים שיצאה לארבעה ימים - ייצאו ליומיים.

גילה פינקלשטיין: כיתה י"ב יצאה לחמישה ימים.

מל פולישוק-בלוך: גילה, מה ההצעה שלך?

גילה פינקלשטיין: אנחנו עכשיו לפי התכנית הזאת שלנו, יוצא שבבית-ספר על-יסודי ייצאו ליומיים.

גילה פינקלשטיין: עד שהם מגיעים לאילת, זה יום אחד.

גילה פינקלשטיין: להקפיא את הנושא הזה של תשלום הטיולים, כדי לא לפגוע בנושא שהוא כל-כך חשוב לנו.

מל פולישוק-בלוך: זה לא להקפיא, זה לשנות את הסכום.

מל פולישוק-בלוך: אין להקפיא, אנחנו היום במצב נתון.

גילה פינקלשטיין: להשאיר את מה שהיה.

מל פולישוק-בלוך: את מציעה להעלות את הסכום שאנחנו אישרנו לטיולים?

גילה פינקלשטיין: נכון.

מל פולישוק-בלוך: זה את מציעה.

מל פולישוק-בלוך: הוא מציע לא להעלות.

מרב ישראלי: אני רק רוצה להבהיר נקודה אחת.

מרב ישראלי: הוועדה יש לה סמכות אישור.

מרב ישראלי: משרד החינוך מביא את התשלומים והוועדה מאשרת.

מרב ישראלי: הוועדה כבר אישרה את התשלומים לשנה הנוכחית.

מרב ישראלי: אם משרד החינוך יבוא ויגיד, באמצע השנה פתאום יש לנו בעיה, אנחנו רוצים שתאשרו משהו חדש - בוודאי אפשר.

מרב ישראלי: אבל משרד החינוך לא בא בבקשה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יכולים להגיד למשרד החינוך.

יאיר סמוכה: אל"ף, בשנה שעברה, בגלל כל מיני דברים, אישרנו את דרישת התשלום מאוחר מאוד, ב-24.8 אם אתם זוכרים.

יאיר סמוכה: ולכן ההיערכות היתה קשה, אבל בתי-הספר נערכו.

יאיר סמוכה: אני כינסתי לקראת הישיבה את כל הרפרנטים, והיום בכל מחוז יש רפרנט שאחראי על תשלומי הורים.

יאיר סמוכה: הוא בודק את דרישות התשלום, הוא מאשר אותם, והוא מגיב אם צריך.

יאיר סמוכה: והם כולם אמרו: אל"ף, מרבית בתי-הספר הכינו את דרישת התשלום על טופס אחיד.

יאיר סמוכה: אין הרבה חריגות.

יאיר סמוכה: אני מודיע את זה באופן חד-משמעי, יש חריגות, אבל מעטות באופן משמעותי מאוד.

יאיר סמוכה: בי"ת, קיבלנו את דעתו של חבר-הכנסת אורי אריאל.

יאיר סמוכה: כי עצם העובדה שאסור להעביר מסעיף לסעיף.

יאיר סמוכה: זאת אומרת, שאתה חייב לקיים את השירות המינימלי הריאלי.

יאיר סמוכה: זאת אומרת, הטבלה הזאת קובעת שילד בגן יטייל לפחות לחצי יום; ילד בכיתה א' יטייל ליום שלם; בכיתה ו' ליומיים.

יאיר סמוכה: אם אתה לא מוציא אותו לטיול - אתה גם לא גובה את הכסף.

יאיר סמוכה: זאת אומרת, בעצם קבענו גם את הסכום וקבענו גם את השירות המינימלי שהתלמיד צריך לקבל.

יאיר סמוכה: לא מקסימלי, כי יש רכישת שירותים מרצון שנותנת דרגת חופש נוספת.

יאיר סמוכה: אז קרו שני דברים.

יאיר סמוכה: אל"ף, ההפחתה היא באמת בשיעור של פחות מעשרה אחוז.

יאיר סמוכה: לא הפחתה גדולה אבל הפחתה.

יאיר סמוכה: בשנה שעברה, בי"ב, 1,351 ש"ח, השנה 1,260 ש"ח.

יאיר סמוכה: גם ה-1,351 כוללים את הטיפול שיניים.

יאיר סמוכה: באמת קבענו שירות ריאלי שתלמיד מקבל ומה הוא משלם תמורתו.

יאיר סמוכה: ואני אומר לכם באחריות מלאה, מרבית בתי-הספר מסתדרים עם זה ושמחים עם זה.

יאיר סמוכה: כי כולם מבינים שאנחנו כן צריכים לצמצם את גובה התשלומים.

יאיר סמוכה: זה מגביר את היכולת של בתי-הספר לגבות את הסכומים, ואחוז הסרבנים יורד.

יאיר סמוכה: הדבר הנוסף שעשתה הוועדה פעם ראשונה וזה חשוב מאוד, זה שהגבלנו את הסעיף שנקרא "רכישת שירותים מרצון", שהוא בעצם היה עוקף חוזר מנכ"ל.

יאיר סמוכה: אז אמרנו, "מה הסכום", הסכום נתקבל על דעת המנהלים.

יאיר סמוכה: ויושבים כאן מנהלים שאישרו לנו את הסכומים האלה, כולל יסודי, על-יסודי, חטיבת-ביניים.

יאיר סמוכה: וזה באמת עשה סדר.

יאיר סמוכה: ולכן המנכ"לית מבקשת, היא אמרה לי לומר את זה, שנישאר השנה עם הטבלה הזאת כפי שהיא.

יאיר סמוכה: נעשה כולנו את המאמץ להפיק ממנה את המירב.

יאיר סמוכה: לשנה הבאה נעשה חשיבה מחודשת.

יאיר סמוכה: אבל לגבי השנה - לא ליצור שום זעזוע.

יוסי שריד: אני ממש מצטער ומתנצל שבכל פעם אני צריך לומר דברים דומים, אבל גם הדיון הזה הוא מאוד מאוד מביך.

יוסי שריד: הוא מאוד מביך כי הרי הכל היה צפוי מראש.

יוסי שריד: מה פה החידוש?

יוסי שריד: אני אפילו זוכר, אני לא בטוח שחבר-כנסת אחד, אבל אולי היו שניים, הצביע נגד, בשעתו, מן הטעם הפשוט שהוא גילה את אוזנם של חברי-הוועדה שאם אלה הסכומים אז לא תאמינו אי אפשר לטייל רחוק.

יוסי שריד: למה?

יוסי שריד: כי לטייל רחוק עולה הרבה כסף.

יוסי שריד: ואז אם אי אפשר לטייל רחוק - זאת אומרת, ואני אפילו מצטט: "בעצם אנחנו מוחקים את הגליל ואת אילת, על אחת כמה וכמה ממפת הטיולים", עם כל המשמעויות שיש לזה.

יוסי שריד: ובדרך כלל דווקא לשם מטיילים, אלא אם כן יוצאים לרעות באחו הקרוב, אבל זה לא הדיון.

יוסי שריד: דבר אחד נשאר להסביר כאן בוועדה, אני מניח, כי אני רואה שכמה חברים נערכים להסביר לנו את חשיבותם של הטיולים.

יוסי שריד: אנחנו מבינים את חשיבותם של הטיולים.

יוסי שריד: הכל היה צפוי מראש, זה היה ברור לגמרי שהסכומים המתאשרים הם סכומים לא ריאליים.

יוסי שריד: אבל גם בוועדה הזו יש נטייה לפעמים לחשוב שלמרות אין סומכים על הנס, בכל זאת נסים מתחוללים.

יוסי שריד: אבל בסוף הנסים לא מתחוללים, מהאין הזה בכל התחומים אי אפשר לייצר.

יוסי שריד: מה הבעיה של הוועדה בין השאר?

יוסי שריד: וגם של כל החברים הנכבדים שהוזמנו לכאן.

יוסי שריד: בכל פעם אנחנו מעמידים את כל העולם כולו על רגל אחת, או אם אתם רוצים, על חוד התער.

יוסי שריד: אני קיבלתי יותר מכתבים על טיולים, והאמינו לי, אני בטוח שאני יודע להעריך את חשיבותו, קיבלתי יותר מכתבים על הטיולים מאשר על הפחתתה של חמש או שש שעות שבועיות לכל תלמיד במדינת ישראל.

יוסי שריד: רבותיי, הרי בכל זאת זה קצת עולם הפוך, זה קצת עולם עקום.

יוסי שריד: בכל החשיבות, במצב החינוך הנוכחי שעליו יש עניה ותעניה, ועליו אנחנו בוכים מבוקר עד ערב, מקצצים בפעם הראשונה בתולדות המדינה, חמש-שש שעות שבועיות לכל תלמיד.

יוסי שריד: ואחר-כך כל העניין כולו על הטיול.

יוסי שריד: אבל בסדר, אני מחשיב טיולים, אבל איפה אנשי החינוך שיכתבו לנו מכתבים על העיקר, על הדבר הכי חשוב.

יוסי שריד: בכל זאת שעל זה שנצטרך ללמד את הילדים, לפני שמטיילים, לפני שהולכים לתיאטרון.

יוסי שריד: קודם כל צריך ללמד את התלמידים, לא? ולא מלמדים.

יוסי שריד: לא בא בחשבון להחזיר את הגלגל אחורנית.

יוסי שריד: ואני מקבל את הצעתו של חבר-הכנסת אורי אריאל, לנקוט בלשון חיובית, אבל המשמעות היא להעלות מחדש את תשלומי ההורים.

יוסי שריד: מחר תהיה לנו ישיבה על המצוקה במקומות המצוקה של מורים שידם אינם משגת, אתם יודעים כמה דיונים קיימנו בעניין הזה.

יוסי שריד: ומה נעשה אז?

יוסי שריד: אמרו שיש כאן הצעות.

יוסי שריד: אחת, להחזיר את הגלגל אחורנית או להחזיר מצב לקדמותו.

יוסי שריד: אני פוסל את זה מכל וכל.

יוסי שריד: הוועדה שדנה, לא לפני 2000 שנה ולא לפני 20 שנה ולא לפני שנתיים.

יוסי שריד: אלא לפני חודשיים היא ידעה בדיוק מה המצב הכלכלי והחברתי בארץ, ומה מצב המצוקה.

יוסי שריד: ואני חושב שהוועדה תשים את עצמה ללעג ולשנינה אם היא תחשוב שעכשיו היא יכולה להרשות לעצמה להעלות את תשלומי ההורים.

יוסי שריד: כאשר להורים אין כסף לשלם.

יוסי שריד: אז אם אתם רוצים נגיד שלמבוססים בחברה הישראלית אנחנו מרשים לשלם יותר.

יוסי שריד: אתם רוצים שנוציא החלטה כזאת מתחת ידינו, בלאו הכי אגב זה קורה.

יוסי שריד: כי הרי התשלומים בלאו הכי לא עולים בקנה אחד עם החלטות הוועדה.

יוסי שריד: חתומים אנשים נכבדים, החברים הכי טובים שלי, א.ב.

יוסי שריד: יהושע, חיים גורי, יזהר סמילנסקי וכו'.

יוסי שריד: אני מבטיח לך, ישראל, שלא יקשה עלי להחתים את האנשים האלה על קריאת שבר נואשת לוועדת החינוך.

יוסי שריד: בשום פנים ואופן לא לקצץ בסל התיאטרון.

יוסי שריד: כי אין דבר יותר חשוב לאנשים האלה, ואני בטוח ואת תראי אותם, מכך שילדים בישראל ייראו תיאטרון.

יוסי שריד: שייקראו ספר, זה הרי לא קונץ להחתים על דבר כאשר לא רואים את הדברים למכלולו.

יוסי שריד: זה הרי סיפור השמיכה.

יוסי שריד: כאשר אנחנו נאפשר גמישות, ואני אגב, בעד הגמישות, מתוך השקפה כללית.

יוסי שריד: אני לא חושב שהמנהל צריכים להגיד לו, היתה פה הצעה של רשף חן, בכלל להגיד לו.

יוסי שריד: אני מקווה שזה מתאפשר על-פי התקנות.

יוסי שריד: ואם זה לא מתאפשר- אז צריך לשנות את התקנות ולא את המציאות.

יוסי שריד: זה שנכנסה במישהו רוח שטות לפני כמה חודשים, באמת הייתי נגד זה.

יוסי שריד: כי אני לא חושב שצריך לקשור את הידיים ואת הרגליים של המנהל, ואחר כך עוד להגיד לו, שאתה תהיה מנהל.

יוסי שריד: איזה מנהל אם אתה קושר לו.

יוסי שריד: אז גמישות, כן.

יוסי שריד: יחד עם זה, צריך להכיר בעובדה שאנחנו מנהלים את מדיניות השמיכה.

יוסי שריד: ואם אתם חושבים שמעתה ואילך יתחוללו נסים - אתם טועים.

יוסי שריד: כאשר אנחנו נמשוך את השמיכה כדי לכסות לנו רגלי הטיולים, אנחנו נחשוף את הכתפיים של התיאטרון.

רמי אמיתי: אני מבקש שתי מלים קצרות.

רמי אמיתי: אני חשבתי בתומי שהבעיה היא ועדת החינוך, מסתבר שלא, הבעיה היא משרד החינוך.

רמי אמיתי: משרד החינוך ישב אתנו אצל המנכ"לית, והמנכ"לית אמרה, "חבריה, אנחנו נגבה סכום מרבי של 1,351 ש"ח".

רמי אמיתי: יאיר סמוכה הוציא מסמך בכתב ידו.

רמי אמיתי: לא נרשום סעיפים, כי בית-ספר לא נותן שירות אחד, ייתן שירות אחר.

רמי אמיתי: וזה היה הסיכום.

רמי אמיתי: יצאנו מהישיבה, הגענו לכאן, שלפו מסמך שמדבר על 800 ש"ח.

רמי אמיתי: בתוכו 265 ש"ח ספרי לימוד ו30- טיפול שיניים.

רמי אמיתי: מותר לנו לגבות היום בתיכון 485 ש"ח ועוד 450 לרכישת שירותים מרצון.

רמי אמיתי: בניגוד למה שחשבו פה, זה לא רק הטיולים.

רמי אמיתי: הנה עכשיו יש עניין של אלימות, מי יטפל בזה?

רמי אמיתי: כמובן מערכת החינוך.

רמי אמיתי: וזה סמים ואלכוהול ואלימות במשפחה ונהיגה נכונה.

מל פולישוק-בלוך: מה זה שייך?

רמי אמיתי: השייך הוא נורא פשוט.

רמי אמיתי: לא ייתכן לחשוב שאנחנו מסוגלים לכל נסים.

רמי אמיתי: קודם כל כשמסכמים עם מנהלים ואומרים, "על דעת המנהלים".

רמי אמיתי: אגב, זה לא אמת.

רמי אמיתי: זה לא על דעת המנהלים.

רמי אמיתי: סוכם אתנו דבר אחד, הונו אותנו, מכרו את גבינו, הגישו מסמך, אך אנחנו לא שותפים למסמך השני הזה.

רמי אמיתי: כשהיתה חברת-הכנסת מלי פולישוק-בלוך בכנס המנהלים, שמעה את הדברים בצורה נורא ברורה.

רמי אמיתי: ואני אומר שוב, הבעיה זה לא שעוד רוצים להוריד.

רמי אמיתי: הרי מה יקרה?

רמי אמיתי: יקרו אחד מהשניים.

רמי אמיתי: או שבתי-ספר לא יעשו, או שיקרה מה שקורה היום.

רמי אמיתי: ועדי הורים גובים כספים ומקיימים פעילויות.

רמי אמיתי: וזה קורה היום.

רמי אמיתי: אז זה מה שאתם רוצים?

מל פולישוק-בלוך: בדיוק מהסיבה הזאת מה שעכשיו אמרת, שאני קיבלתי הוראת תשלום לילד בכיתה ב', הבן שלי, ל-150 ש"ח לוועד הורים.

מל פולישוק-בלוך: שאלתי מה פתאום?

מל פולישוק-בלוך: זאת בדיוק הדרך שבה אנחנו עוקפים את המערכת.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו רק מחבלים בעצם.

מל פולישוק-בלוך: אבל מצד שני, כפי ששמעת את שני חברי-הכנסת הנכבדים שדיברו קודם לכן.

מל פולישוק-בלוך: הם מתנגדים במפורש להעלאה.

מל פולישוק-בלוך: יוסי שריד העלה לי, "אני נגד העלאת תשלומים במישרין או בעקיפין".

מל פולישוק-בלוך: העניין הוא שבעקיפין אין לנו שליטה על זה.

מל פולישוק-בלוך: זאת הנקודה.

יוסי שריד: כדי להעלות במישרין או בעקיפין את העלאת תשלומי ההורים, אני מתנגד ואני מבקש שתהיה הצבעה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נצטרך לעשות הצבעה משום שאנחנו צריכים להחליט.

גילה פינקלשטיין: אפשר להקפיא את הנושא הזה של הטיולים, שיישאר כמו שהיה שנה שעברה.

מל פולישוק-בלוך: המשמעות של מה שאת אמרת עכשיו, זה להעלות את תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: לא שמנה את קוראת לזה.

מל פולישוק-בלוך: זה העלאת תשלומי ההורים.

אילן בהירי: אני רוצה להתייחס למה אתה אומר, ד"ר יאיר סמוכה, אתה אומר, "ישבתם עם מנהלים".

אילן בהירי: אתה יודע, יש להתאגדות המנהלים ויש להסתדרות המורים ארגוני מנהלים.

אילן בהירי: אתה לא יכול לבוא ולהגיד, "ישבתי עם המנהלים".

אילן בהירי: לא ישבת, לא אתי ולא עם זה.

אילן בהירי: לפחות למיטב ידיעתי.

יאיר סמוכה: אני מוכרח להזכיר לך.

יאיר סמוכה: היתה ישיבה בתל-אביב.

אילן בהירי: אנחנו לא הוזמנו.

יאיר סמוכה: אתה היית בישיבה.

יאיר סמוכה: אתה מטעה את הוועדה.

אילן בהירי: אני לא מטעה את הוועדה.

אילן בהירי: לכל מחוז יש רפרנט שבודק את תשלומי ההורים.

אילן בהירי: אני רוצה לספר סיפור כשישבנו שם בחדר הגדול, אישור תשלומי ההורים.

אילן בהירי: דיברו על טיולים ואז אמרו, "יש לכם תקציב למשל לשני ימי טיול".

אילן בהירי: מבחינתנו, לעשות שני חצאים, יום ויום כך וכך.

אילן בהירי: מסתבר שבשטח הרפרנט לא מאשר את זה.

אילן בהירי: כי הוא אומר, "זה שני ימי טיול".

אילן בהירי: אתה לא יכול לפצל את זה כך וכך.

יאיר סמוכה: זה לא נכון.

אילן בהירי: אני אתן לך דוגמאות.

אילן בהירי: תבדוק את השטח.

מל פולישוק-בלוך: מה שקורה פה זה בלתי נסבל.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר שכל אחד אומר אינפורמציה אחרת.

מל פולישוק-בלוך: ואתם רוצים אחר-כך שנקבל גם החלטות טובות.

מל פולישוק-בלוך: זה פשוט לא יכול להיות ככה.

מל פולישוק-בלוך: אני מקבלת את דברי ד"ר סמוכה שאמר, "ישב אתכם, אתם החלטתם" וגם הוא הביא בפני, גם בפני הוועדה, אבל עוד לפני כן בשיחה אישית, את ההחלטה, "סכום גלובלי עם גמישות מלאה".

מל פולישוק-בלוך: נכון, היתה הסכמה.

מל פולישוק-בלוך: באתם לוועדה והדברים השתנו.

מל פולישוק-בלוך: כי חברי-הכנסת כפי שהתבטאו, גם אני הלכתי בהתחלה לגישה הזאת של סכום גלובלי, ככה חשבתי שיהיה גמישות.

מל פולישוק-בלוך: היה כאן דיון בוועדה, אחד או שניים, והגיעו למסקנה חברי-הכנסת שלא רוצים גמישות מכל מיני סיבות טובות מאוד, שהם גם היום קיימות ורוצים סכומים מפורטים.

מל פולישוק-בלוך: אחד הדברים שלא אמרו לי, ואני חושבת, ככה אני הבינותי מהישיבה של המנהלים, שהסכום של 265 ש"ח שהיה מיועד למסיבות הסיום, חוץ מכיתות י"ב, השתמשו בו למשל לסל תרבות, לפעמים גם לטיולים, לפעמים גם לדברים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: הוא אפשר את הגמישות.

מל פולישוק-בלוך: כאן ליד השולחן הזה אף אחד לא אמר, שישתמשו בסכום הזה לדברים אחרים, אלא כל אחד דיבר על כך שזה מיועד למסיבות סיום.

מל פולישוק-בלוך: אמרתי כשאין כסף, אפשר לא לעשות מסיבת סיום ב-265 ש"ח ולכן הסכמתי עם החברים האחרים, שנוריד את הסכום הזה שהיה מיועד למסיבות סיום.

מל פולישוק-בלוך: פתאום, כצעקתה, "הכסף הזה בעצם שימש לטיול, הכסף הזה שימש להצגה".

מל פולישוק-בלוך: לא אמרו את זה פה סביב השולחן הזה.

מל פולישוק-בלוך: ולכן אני חושבת שזה דוגמה טובה מאוד איך שלא מביאים את העובדות לאשורן, מקבלים החלטות לא טובות.

מל פולישוק-בלוך: כי אם היו באים ואומרים, "כל המבנה שלנו מבוסס על ה-265 ש"ח האלה", אולי היינו מקבלים החלטה אחרת, אני לא יודעת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת עד כמה אפשר לשנות.

אורי אריאל: אפשר לבקש ממשרד החינוך שייתן את השינוי בצו הזה, עם כל האי נוחות שזה כבר התחילה השנה וגם ככה היה מאוחר.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתה לא רוצה להעלות.

אורי אריאל: יש את הגמישות.

מל פולישוק-בלוך: מה יעזור לי הגמישות, כשהסכום הזה 265 ש"ח לא קיים במערכת.

מל פולישוק-בלוך: אז מה יעזור לי הגמישות.

מל פולישוק-בלוך: לא הלכנו 10 אחוז גלובלי - הלכנו 10 אחוז היכן שאפשר, בטיולים זה היה יותר, נכון.

מל פולישוק-בלוך: דיברנו במפורש, ויש גם מערכת החינוך במפורש, שבמקרים חריגים אפשר יהיה שמי שגר בקרית-שמונה וצריך לנסוע למכתש רמון, יהיה לו אפשרות לעשות את זה.

יצחק קדמן: אל"ף, אני מבקש בכל לשון של בקשה מחברי-הכנסת לא לשנות את תשלומי ההורים כפי שנקבעו.

יצחק קדמן: כפי שלא היה עולה על הדעת להביא לפה הצעה באמצע שנת הלימודים להוריד את תשלומי ההורים.

יצחק קדמן: והיתה קמה פה צעקה שזה בלתי אפשרי.

יצחק קדמן: חלק מההורים כבר שילמו את התשלומים, בשביל חלק גדול מההורים במדינת ישראל, גם התשלומים הקיימים הם בלתי נסבלים.

יצחק קדמן: אי אפשר לבוא באמצע שנת הלימודים ולשגע את כל המערכת.

יצחק קדמן: ולשנות את מה שנקבע פה, זה מעולם לא קרה בוועדת החינוך, בכל האישורים לתשלומי הורים בלפחות 15 השנה האחרונות.

אורי דהגול: כי מעולם לא פגעו ככה בטיולים.

יצחק קדמן: אני לא שמעתי אתכם כל-כך נזעקים כאשר הודיעו פה בישיבה, תושבים משדרות ונתיבות ואופקים, ש-60 אחוז מהתלמידים שם לא יצאו בשנה שעברה לטיולים כי להורים אין כסף.

יצחק קדמן: על זה לא שמעתי זעקה גדולה מאוד.

אורי דהגול: זה לא נכון.

יצחק קדמן: זה נכון מאוד, זה לא יעזור לך כלום, זה נכון מאוד.

יצחק קדמן: יש גורמים אינטרסנטים, עם כל הכבוד שמתפרנסים מהטיולים האלה ואני לא מתכוון לבתי-הספר שמנסים לעשות פה ספים, כי הם תלויים בכספים של בתי-הספר.

יצחק קדמן: אז אין פה תמימות כזאת גדולה.

יצחק קדמן: מפרסמים, מזמינים סקרים ואומרים, שילדים לא יודעים איפה הכותל ולכן צריך לנסוע חמישה ימים לאילת.

יצחק קדמן: באמת, תפסיקו לעשות מניפולציות.

יצחק קדמן: אני מבקש אבל דבר אחר לחלוטין, גבירתי היושבת-ראש.

יצחק קדמן: אני לתומי חשבתי כשראיתי את הכותרת של תשלומי הורים - שסוף סוף יהיה פה דיון מהותי על ביטול בחקיקה של תשלומי הורים.

יצחק קדמן: כל שנה, כשאנחנו מעלים את זה במאי וביוני, אומרים לנו, "זה נכון, אבל עכשיו זה מאוחר מדי, כי המערכת צריכה להכין את עצמה, נקיים דיון כזה בשקט, בלי לחץ".

יצחק קדמן: לא יהיה מזור לכל העניין האומלל הזה של תשלומי הורים.

יצחק קדמן: ואני פונה פה גם למורים וגם להורים, לכל מי ששותף במערכת הזאת.

יצחק קדמן: כל הנושא של תשלומי הורים כפי שהוא בנוי היום, אם יהיה עוד 10 ש"ח או פחות 10 ש"ח.

יצחק קדמן: זה מערכת מבזה למנהל, זה מערכת מבזה למורים, זה מערכת מבזה לתלמידים.

יצחק קדמן: אנחנו יודעים את זה ואנחנו 10 שנים לא עושים כלום.

יצחק קדמן: אני מבקש מהיושבת-ראש להעלות לדיון בחקיקה את הצעתו של חבר-הכנסת אילן שלגי, על ביטול תשלומי הורים מכל וכל.

יצחק קדמן: העברתם וגביה במוסד לביטוח לאומי, שכל האוכלוסייה תישא בעול הזה ולא נעמוד כל שנה בפני ההצגה המבישה הזאת.

יצחק קדמן: צריך לשים לזה סוף.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, אני מסכימה אתך.

מוחמד ברכה: ד"ר קדמן לא הותיר לי הרבה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהדיונים בתשלומי הורים הופך להיות מסוג של התמקחויות.

מוחמד ברכה: ולכן אני חושב מה שנקבע לשנה, נקבע.

מוחמד ברכה: ולדון בהעלאה, אני חושב שזה לא לעניין.

מוחמד ברכה: אבל אני חושב שהוועדה צריכה לקבל היום החלטה להיכנס לתהליך מואץ של חקיקה, בנושא של גביה מאזרחים מתכנית הלימודים בבתי-הספר, לא תשלומי הורים ולא שום דבר.

מוחמד ברכה: ואם הדרך כפי שאמרנו בישיבות קודמות כמה פעמים, לעשות את זה דרך הביטוח הלאומי ועל בסיס פרוגרסיבי, לא כפי שזה קרה עכשיו, מי שיש לו יכול לממן פעילויות, ומי שאין לו - לא מממן.

מוחמד ברכה: ומה שנקבע - לא מספיק.

מוחמד ברכה: צריך לקבוע סל של שירותים של פעילויות ואיך לתקצב אותם ישירות.

מוחמד ברכה: וכלל הציבור צריך להשתתף בעול הזה.

מוחמד ברכה: אני פשוט לא מציע לך גבירתי היושבת-ראש, לצאת מראשות הוועדה לפני שאת תסיימי את זה.

מוחמד ברכה: אילן שלגי היה לו הרבה כוונות טובות אבל הוא הלך להיות שר.

מוחמד ברכה: אם אנחנו רוצים לחסוך את הדיון הזה בעוד שנה ולתת אותה ארגומנטציה בשנה הבאה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה גם לדבר תכל'ס.

מל פולישוק-בלוך: ואני אומרת את זה, אני מקווה שיש כאן נציגים של משרד החינוך שיעבירו את המסר הלאה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לדבר פוליטיקה ולדבר תקציבים ולדבר לעניין.

אורי דהגול: אתם לא מבינים על מה אתם מדברים, זה ממש מביך.

אורי דהגול: זה פשוט מביך לשמוע מה שקורה כאן.

מל פולישוק-בלוך: אדון דהגול, אני אומרת לך, מי שבא באיחור לישיבה.

מל פולישוק-בלוך: לא נכון.

אורי דהגול: אז היית בחוץ כשאני התחלתי.

אורי דהגול: לגמרי במקרה באופן חריג ביותר, עברתי על רשימת המוזמנים, הקראתי את שמך ולא היית פה.

אורי דהגול: אז לכן אני יכולה לומר בוודאות.

אורי דהגול: אבל זה ממש לא משנה, אנחנו לא בבית-ספר כרגע.

אורי דהגול: אז אני מבקשת ממך להקשיב היטב.

אורי דהגול: אנחנו מקיימים דיון וחברי-הכנסת, אלה שהיו כאן בוועדה לפני, ניהלו, אני כבר לא זוכרת כמה, אבל יותר מ-10 ישיבות בנושא תשלומי הורים.

אורי דהגול: אי אפשר לבוא ולומר להם, "הם לא יודעים על מה הם מדברים".

אורי דהגול: עובדה.

מל פולישוק-בלוך: אל תגיד "עובדה", כי זה לא עובדה, זה דעתך.

מל פולישוק-בלוך: דבר שני, אני בעצמי קיימתי דיונים, ישיבות, קראתי חומר, הייתי בכנס של המנהלים, דיברתי, אני לא יודעת עם כמה אנשים, אי אפשר לבוא ולהגיד כעובדה שאני לא יודעת על מה אני מדברת.

מל פולישוק-בלוך: אחרי שאני גם למעלה מ-20 פעילה מאוד בוועדי הורים ועושה את כל המאמצים שילדים ילכו לבתי-ספר.

מל פולישוק-בלוך: וגם כשהייתי מורה לגיאוגרפיה, שאני מאוד בעד טיולים.

מל פולישוק-בלוך: אז אתה לא יכול להציב עובדות כשאתה לא יודע את העובדות.

מל פולישוק-בלוך: דבר שני, אני עוד לא סיימתי את הישיבה, ואלה שרוצים לדבר, ידברו.

מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה בפסק זמן לאחר דבריך, לומר דבר כזה, אנחנו שמענו דבר מאוד מאוד חמור מקודם.

מל פולישוק-בלוך: ואני מתייחסת לדברי יצחק קדמן ואליך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו אמרנו כאן בוועדה באופן חד-משמעי, שאנחנו רוצים להוביל מהלך של ביטול תשלומי הורים.

מל פולישוק-בלוך: אמרנו והתכוונו לזה.

מל פולישוק-בלוך: אני בירכתי לפני כמה דקות את שרת החינוך שהקימה לבקשתנו צוות בין משרדי.

מל פולישוק-בלוך: לתדהמתי אני שומעת בתוך הישיבה, לא לפני, בישיבה, בצורה מאוד מביכה, אם מדברים על משהו מביך, זה מה שמביך.

מל פולישוק-בלוך: שהם מבטלים את הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: למה?

מל פולישוק-בלוך: כי ההוא, לא חלילה שר האוצר, לא חלילה מנכ"ל שר האוצר, "ההוא" באגף התקציבים שיושב לנו על הכסף של החינוך, החליט שהוא לא משתתף.

מל פולישוק-בלוך: אז אני אומרת לך, את יכולה להגיד לאנשים שלכם שם, אין לי כוונה להביא את צו יום לימוד ארוך לשולחן הזה, ואתם תצטרכו למצוא עוד 100 מיליון ש"ח לשלם בשביל לכבד את החלטת בג"ץ.

מל פולישוק-בלוך: ואתם תצטרכו להוביל את יום לימודים ארוך בכל היישובים שכתובים בצו הקודם.

מל פולישוק-בלוך: רק שיהיה ברור, כי זאת השפה שאתם באוצר מבינים.

מל פולישוק-בלוך: זה המסר שאת צריכה להביא.

מל פולישוק-בלוך: ולאנשי משרד החינוך, אלה שאחראים על הנושא הזה, תדעו, עד סוף השבוע הזה היינו צריכים להביא את הנושא לדיון, אין לי כוונה להביא אותו.

מל פולישוק-בלוך: אלא אם כן משרד האוצר יבין שוועדת החינוך בכנסת מתכוונת למה שהיא אומרת.

מל פולישוק-בלוך: והיא הולכת לבצע כאן שינויים.

מל פולישוק-בלוך: היא לא כאן דיונים בשביל להעביר את הזמן ובשביל להוציא איזה הודעה לעיתונות שאנחנו "קוראים ל".

מל פולישוק-בלוך: אם יש לנו כלים - אלה הכלים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: יש תקנות שבלעדינו אתם לא יכולים לקיים אותן.

מל פולישוק-בלוך: חוקים שלא תוכלו לקיים אותם - בלעדינו.

מל פולישוק-בלוך: ואלה הכלים שאנחנו נשתמש בהם.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו זה הכלי הראשון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נאשר את הצו הקיים, לא הצו החדש, אם נצטרך את זה.

מל פולישוק-בלוך: נאשר את הצו הקיים, הנוכחי, אם יהיה צורך באישור מחודש.

מל פולישוק-בלוך: ואני מבקשת מכל חבריי לוועדת החינוך לאשר את הצו הקיים, אם זה כללי המשחק.

מל פולישוק-בלוך: ואני מקווה שחבר-הכנסת מוחמד ברכה מסכים אתי ותומך בגישה הזאת.

גאלב מג'אדלה: כדי שהדבר לא יישמע כאמירה לתקשורת, נעגן את זה במסמך ובהחלטה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: מה שאמרתי עכשיו, האם זה מקובל על חברי ועדת החינוך, נא להצביע.

אורי אריאל: את יכולה להסביר את הקו.

מל פולישוק-בלוך: הצו החדש מדבר על שבעה יישובים.

מל פולישוק-בלוך: הצו הקודם הוא רחב ביותר.

מל פולישוק-בלוך: המשמעות היא שצריך להחיל את יום לימודים ארוך, להשקיע עוד 100 מיליון ש"ח.

יולי תמיר: תרשי לי לתקן אותך.

יולי תמיר: הצו הקודם הכיל 100 יישובים והיה אמור לחול על כל הגנים ובתי-הספר בכל 100 היישובים.

יולי תמיר: כאן נותנים למשרד החינוך את הפריבילגיה לבחור.

מל פולישוק-בלוך: ומשרד החינוך החליט לצמצם את זה ל-7 יישובים בלבד, לעומת הרבה מאוד אחרים.

מל פולישוק-בלוך: הצבעה - התקבל פה אחד

יולי תמיר: ה-7 זה בתוך ה-100 יהיה בחירה ו-7 יישובים מהאשכול הראשון יתווספו.

מל פולישוק-בלוך: הרי למה הזעיקו אותנו בפגרה כדי להעביר חוק בשלוש הקריאות ביום אחד כדי לשנות את החוק?

מל פולישוק-בלוך: אם הכל היה בסדר וכל-כך פשוט?

מל פולישוק-בלוך: כי משרד האוצר מבין שהוא צריך להשקיע פה הרבה מאוד כסף.

מל פולישוק-בלוך: זה כל.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו אומרים למשרד האוצר, בקשה, אתם תשקיעו עוד הרבה מאוד כסף.

אביגדור דנן: אם אפשר לחזור להערה שהעירה היועצת המשפטית של הוועדה.

אביגדור דנן: אני מעיר אותה בחזרה לאחר שיאיר סמוכה דיבר.

אביגדור דנן: לפי חוק לימוד חובה, סעיף 6(ד), "לשרת החינוך יש סמכות לאשר לגביית תשלומי ההורים גם במקום שהחוק בגדול קבע שלימוד חובה הוא חינם".

אביגדור דנן: הסמכות של שרת החינוך כפופה לאישור ועדת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: כפופה לצו שתאשר.

מל פולישוק-בלוך: בלי הצו - לחוק אין ערך.

אביגדור דנן: בלי ששרת החינוך מביא לוועדה לאשר משהו, אין לזה סמכות בחוק.

אביגדור דנן: זאת אומרת, אם יאיר סמוכה, כאן כמי שמייצג את משרד החינוך, בא ואומר לוועדה, "אני מבקש להשאיר את מה שאושר עד היום על כנו" - לדעתי, ואני מצטרף פה לחוות הדעת של היועצת המשפטית של הוועדה, אין לוועדה סמכות לשנות.

מל פולישוק-בלוך: אני אומר את זה אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אני לא מקבלת את זה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו העברנו חוק בכנסת ב31.8-, החוק מותנה בהעברת צו.

מל פולישוק-בלוך: אם אין צו - אין חוק.

אביגדור דנן: זה שני דברים שונים.

אביגדור דנן: סעיף 6 (ד) לחוק לימוד חובה שמדבר על תשלומי הורים קבע ששרת החינוך רשאית לאשר גבייה נוספת מהורים, בכפוף לאישור ועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

אביגדור דנן: אם יאיר סמוכה, כנציג משרד החינוך אומר שהוא מבקש לא לשנות את ההחלטה הקודמת, אין סמכות לוועדה להטיל שום שינוי על מה שנקבע.

אביגדור דנן: זאת דעתי.

שמוליק פרידמן: שני דברים עיקריים.

שמוליק פרידמן: אחד, צריך לזכור שמתפרסם לפני חודש 3,3 מיליון אנשים השנה טיילו בחו"ל.

שמוליק פרידמן: כדאי שנזכור את הנתון הזה.

שמוליק פרידמן: כי אנחנו לקצץ בצורה מאוד משמעותית את נושא הטיולים והחינוך הבלתי פורמלי במדינה.

מרב ישראלי: אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת באופן ברור.

מרב ישראלי: מכיוון שהוועדה רק מאשרת את התשלומים, מי שצריך להביא את התשלומים זה השר.

מרב ישראלי: השרה כבר את התשלומים לשנה, והוועדה אישרה את זה.

מרב ישראלי: כך שהשנה זה תקף, אי אפשר לשנות את זה.

מרב ישראלי: אבל הוועדה יכולה לקרוא למשרד החינוך, אם היא משתכנעת שיש צורך לשנות, להביא תשלומים חדשים.

מרב ישראלי: אבל במשרד החינוך זה אפשרי.

שמוליק פרידמן: נקודה שניה, אם אני הבנתי נכון מול מה שנאמר, גם אורי אריאל וגם יוסי שריד דיברו על כך שהם רוצים לקצץ 10 אחוז.

שמוליק פרידמן: זאת אומרת, זה מקובל על כל המערכת.

שמוליק פרידמן: כולם חושבים שצריך לקצץ 10 אחוז.

שמוליק פרידמן: מה שאומרים פה האנשים החשובים מארגון המורים, שהם תכל'ס במציאות, תהיה סיבה כזאת או אחרת, יצא קיצוץ של 40 אחוז בטיולים ובחינוך הבלתי פורמלי.

שמוליק פרידמן: אני רוצה להזכיר עוד משפט אחד.

שמוליק פרידמן: אני חושב, זו דעתי, חינוך בלתי פורמלי זה גם פתרון, לא היחידי, אבל חלק מהפתרון לבעיית האלימות.

שמוליק פרידמן: בבית-ספר לומדים מתמטיקה, לומדים אנגלית, זה חשוב מאוד, אני לא מזלזל בזה.

שמוליק פרידמן: אבל בחינוך הבלתי פורמלי מדברים על סובלנות, מדברים על ערכים, מדברים על אהבת הארץ.

מל פולישוק-בלוך: ובטיול שעשו לטבריה, אני שמעתי השבוע, ביקרו תלמידים, אני לא זוכרת מאיפה, בטבריה, והרסו בהיקף של כמה עשרות אלפי ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: וזה היה מאוד חינוכי.

שמוליק פרידמן: בסדר, זה שיש מקומות שלא יודעים איך לעשות טיול, זה בסדר, צריך לסגור.

שמוליק פרידמן: באבל באופן עקרוני החינוך הבלתי פורמלי הוא חלק מהותי.

מל פולישוק-בלוך: אין לנו מחלוקת על זה.

שמוליק פרידמן: אז אני אומר, מה שצריך לעשות בסך-הכל נראה לי אי הבנה אחת גדולה.

שמוליק פרידמן: לדאוג שיהיה 10 אחוז כמו שהחלטתם, וזה בסדר גמור.

שמוליק פרידמן: אבל לבטל את הסעיפים, בסופו של דבר זה קיצוץ של 40 אחוז.

מל פולישוק-בלוך: לאור מה שנאמר, האם זה מקובל עליכם שאנחנו נפנה למשרד החינוך, אולי זה משימה קשה, לראות איך באמת מוצאים את האיזון הפנימי שלא יהיה תחום אחד שניזוק ביותר מ-10 אחוז, בתחום אחר שכן.

מל פולישוק-בלוך: ולמצוא איזשהו דרך להביא לנו איזון מחודש.

גילה פינקלשטיין: אנחנו בעד.

יאיר סמוכה: עשינו משהו בעקבות פניות של מורים, עם אגף חברה ונוער, והקמנו בכל מחוז ועדת חריגים שיכולה לאשר לבית-ספר להאריך את משך הטיול.

יאיר סמוכה: קבענו שני תנאים.

יאיר סמוכה: אל"ף, אם באותו מחיר אפשר לעשות טיול יותר ארוך על-ידי זה שישנים בחוץ.

מל פולישוק-בלוך: למה שלא תעשה הנחיה כוללת?

יאיר סמוכה: כאשר הנסיעה מהווה חלק משמעותי ממשך הטיול, אנחנו מאשרים יום נוסף.

מל פולישוק-בלוך: למה אתה צריך לנהל להם את החיים עד כדי כך?

מל פולישוק-בלוך: מה שאני רוצה להציע לך, ד"ר סמוכה, אל תגיד "כחריג", אל תגיד" אתה תעשה ככה ואתה אל תעשה ככה".

מל פולישוק-בלוך: יש להם סל מסוים בתחום של הטיולים, בתחומים השונים - תן להם גמישות מסוימת.

מל פולישוק-בלוך: מצדי שייסעו לחמישה ימים אם הם יכולים לעשות את זה שילכו ברגל ושישנו בשדה.

מל פולישוק-בלוך: אתם צריכים להוציא הנחיה.

מל פולישוק-בלוך: זה התקציב, "תעשו בכסף הזה מה שאתם רוצים בתחום הזה".

יאיר סמוכה: מקובל.

מל פולישוק-בלוך: אל תגבילו אותם.

מל פולישוק-בלוך: היו מקרים שעשו מסעות ברגל וישנו בשדה.

מל פולישוק-בלוך: זה בכלל לא רע, דרך אגב.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד בעד.

ישראל כספי: אני לא מתכוון לדבר, כמו שיוסי שריד, שלא צריך ללמד אף אחד פה את חשיבות נושא הטיולים.

ישראל כספי: אבל לצערנו, ואני בשם אגודה שפועלת בכיוון החינוך למעלה מ-20 שנה.

ישראל כספי: ואיש לא יכול להאשים אותנו בשיקולים כספיים, אינטרסנטיים.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאתה הולך לדבר על כספים גם על ענייני חינוך, אני מבקשת ממך שזאת החלטה, שיהיה ברור, זאת החלטה של הוועדה, אנחנו מבקשים מכם להוציא הנחיות בחוזר מנכ"ל שיבהיר, לא כחריגים, אלא כנוהל, שיכולים לעשות בסכום הזה יכולים לעשות כרצונכם.

מל פולישוק-בלוך: חברי הוועדה מסרבים לעלות את הסכום לתשלומי ההורים, להפך, רוצים להפחית.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא יכולים כרגע לעשות שינוי בנושא של גמישות, אבל בתוך כל רובריקה בתחומים האלה, כל אחד רשאי לעשות כרצונו.

יאיר סמוכה: מקובל.

יולי תמיר: אי אפשר לעשות גמישות רק במסיבות וטיולים.

יולי תמיר: אני לא הייתי רוצה שזה יהיה על חשבון בריאות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו הוצאנו כבר את כל הכסף ממסיבות.

יולי תמיר: יש.

מל פולישוק-בלוך: רק מסיבת סיום של שמינית.

יאיר סמוכה: רק לשכבה המסיימת.

יולי תמיר: ואם השכבה המסיימת רוצה לחגוג בנסיעות.

מל פולישוק-בלוך: אם י"ב רוצים לעשות את מסיבות הסיום שלהם בעין-גדי, שלא ימנעו מהם לעשות את זה.

מל פולישוק-בלוך: ואותם 280 ש"ח למסיבת הסיום - יוכלו להיות למסיבה.

יאיר סמוכה: בסדר.

ישראל כספי: אי אפשר לטעון כלפינו, אנחנו גוף ציבורי, אין לנו שום אינטרס כלכלי, יצחק קדמן.

ישראל כספי: נושא הטיולים לצערי הולך ומאבד את מעמדו ואת משקלו.

ישראל כספי: למרות "מס שפתיים" שמדברים לתת לו, בפועל ואני מצטער מאוד שיאיר סמוכה יצא, ואוני נעמן, שאני אומר לכם, הוא דוגמה מובהקת להתנהלות המערכת הזאת.

ישראל כספי: לצערי משרד החינוך לא נותן לנושא החינוך בידיעת הארץ משקל ומעמד רציני.

ישראל כספי: מה שקרה ליחידה, מנהלת הטיולים, שרוני נעמן עומד בראשה, שרמסו אותה וקיצצו אותה.

ישראל כספי: אני חבר במועצת הטיולים של משרד החינוך.

ישראל כספי: מועצה ציבורית שמזה שנה וחצי לא התכנסה.

מל פולישוק-בלוך: מי אמור היה לכנס אותה?

ישראל כספי: ד"ר אמיר אידלמן עמד בראשה.

ישראל כספי: ואחרי כמעט שנתיים והוא בראשותו, עשה מאמצים נואשים לעשות שינוי ולו הקטן ביותר כדי לקדם את הטיולים, או ליתר דיוק אני אומר, למנוע את המשך הפגיעות בנושא הטיולים על-ידי משרד החינוך, הוא הרים ידיים, עזב את העניין.

ישראל כספי: ואז הכי נוח להם, הם לא רוצים למנות יושב-ראש חדש, לא ממנים יושב-ראש חדש.

ישראל כספי: והמועצה הזו מזה שנה וחצי לא קיימת, היא על הנייר בלבד.

ישראל כספי: גבירתי היושבת-ראש, תארי לך מה היה קורה אם פה בוועדת חינוך או בוועדה אחרת בכנסת, שנה וחצי לא היתה מתקיימת.

ישראל כספי: וזה רק דוגמית.

ישראל כספי: עכשיו הסיפור של ההתייחסות של משרד החינוך.

ישראל כספי: ניסה פה יאיר סמוכה להגיד, "מה אתם רוצים, יש שלושה ימי טיול, אם רוצים".

ישראל כספי: פעם ראשונה, השנה, בנהלי תשלומי הורים, נקבעה תקרת ימי טיול שלא היתה מעולם.

ישראל כספי: אנחנו, בית-יסודי בהרצליה, טיילנו ארבעה וחמישה ימים.

ישראל כספי: ימים בודדים, זוגות של ימים.

ישראל כספי: השנה, עד כיתה ו' ניתן לטייל יום אחד בלבד.

מל פולישוק-בלוך: בגלל הסכום, לא בגלל שמישהו.

ישראל כספי: לא, כי כתבו "יום אחד".

מל פולישוק-בלוך: אתה הכנת נאום, זה בסדר.

מל פולישוק-בלוך: אבל לא בכוונה אנחנו הסכמנו עם משרד החינוך וקבענו לו שאנחנו משנים לפי מה שרציתם.

ישראל כספי: אז רק עוד מילה אחת לנושא הסכומים.

ישראל כספי: כמו שחברת-הכנסת יולי תמיר אמרה לגבי מסיבות הסיום.

ישראל כספי: בהרצליה לא קיים נושא השאלת ספרים.

ישראל כספי: אנחנו את הסכום של השאלת הספרים השתמשנו בו לטיולים.

ישראל כספי: מה מונע מהמשרד להסכים לזה?

מל פולישוק-בלוך: זה לא המשרד, בעניין הזה ועדת החינוך החליטה.

ישראל כספי: כוונתנו לא לפגוע בשכבות חלשות.

ישראל כספי: אבל המטרה שאנחנו רוצים להגיע אליה היא בדיוק מה שהיושבת-ראש אמרה בתחילת הדברים.

ישראל כספי: לא להוריד את הרף לרמה של דימונה-קרית מלאכי, אלא לסחוב את כולם למעלה.

ישראל כספי: מדובר פה על 50-60-70 אחוז אוכלוסייה מבוססת ממעמד ביניים, שמוכנה להכניס את היד לכיס ולהוציא את הכסף.

ישראל כספי: בזה היא משחררת את משרד החינוך לתת את כל הכסף שהוא מוכן לייעד וזה לשכבות החלשות.

ישראל כספי: אז מה ההיגיון למנוע.

יולי תמיר: אחת משתיים.

יולי תמיר: אם מה שאתה אומר נכון - על כל שקל שנותנים לטיול של הילד שלהם, שייתנו שקל לקרן כללית שתחלק לילדים.

יולי תמיר: אם אתה עומד מאחרי הדברים שלך ואתה רוצה להגיד שאנשים שיכולים, ואני בעד בזה, יממנו טיולים אבל ב-ככה לא יפתחו פערים שרק ילדי הרצליה יסיירו ולא ילדי שדרות - תגיד, יקימו כל הגופים שמעונינים בטיולים קרן לאומית, תשימו את הכסף בקרן כללית, תחלקו אותו על-פי מספר הילדים.

ישראל כספי: אנחנו בדיוק עושים מה שאת אומרת, רק בצורה יותר מצומצמת.

ישראל כספי: ואני בעד מה שאת אומרת, גם בצורה יותר רחבה.

ישראל כספי: בתוך בתי-הספר אנחנו משלמים 20-25 אחוז יותר כדי לכסות על הילדים שלא יכולים.

ישראל כספי: עכשיו הורדת הסכום היום מונעת מאתנו לעשות את זה.

ישראל כספי: הורידו לנו את הסכום ואני שמוכן לשלם על רבע מההורים אצלנו שלא יכולים, אלא גם מה שאת מציעה, אני מוכן.

ישראל כספי: אנחנו מוכנים לשלם שגם יהיה לשדרות.

ישראל כספי: אבל המטרה שהיום משרד החינוך שאף אחד לא יטייל.

דנה חוגרי: אני מסכימה עם מה שנאמר קודם שלהעביר את התשלומים דרך ביטוח לאומי, זה משהו שהוא חשוב.

דנה חוגרי: אבל כל עוד לא מוצאים את הפתרון הזה, אי אפשר לוותר על תשלומי הורים.

דנה חוגרי: כמו שאמרו, זה לא רק טיולים שתחת סל תרבות, זה הצגות נגד אלימות.

דנה חוגרי: ואני עצמי חווה את זה ביום-יום בבית-הספר, כשאני עוברת הצגה של כל מיני תיאטרוני יום שבאים לבית-הספר או נוסעים אליהם.

דנה חוגרי: נגד אלימות, זה משנה, זה נכנס לאט לאט וחודר.

דנה חוגרי: כשמבטלים את זה - אי אפשר להתלונן שיש אלימות בבתי-הספר, שזה חינוך נגד אלימות, שזה חינוך לקבלת השונה, אם זה הצגה אם מישהו עם תסמונת-דאון, שזה הנוער ינהג אחרת שבאים לבתי-הספר.

דנה חוגרי: זה הכל, טיולים שנתיים זה הרבה, אני לא אגיד שזה לא הרבה טיולים שנתיים ובתיכון וחופש לתלמידים זה מנוחה.

דנה חוגרי: זה גיבוש בשכבה, ואין שום בעיה אם זה באוהלים או בבית-מלון, תלמידים ייצאו לזה במיוחד אם זה שמינית, אבל אי אפשר לוותר.

דנה חוגרי: זה כמו שלא תוותר על שיעורי מתמטיקה, בגלל שאין תקציב ותחפש אותו בכל מקום, צריך לעשות את זה.

דנה חוגרי: מקצצים ואני נגד זה.

דנה חוגרי: ואני התלוננתי שגם מקצצים מלשון ואני לומדת את אותו חומר שלמדו כשהיו עשר שעות בלשון.

דנה חוגרי: אני נבחנתי על אותו חומר כשלמדים אותי פחות שעות, ואז מתלוננים שהציונים יורדים.

דנה חוגרי: או שתלמידים צריכים מורים פרטיים.

דנה חוגרי: אז בת ועין שאנחנו לא מבטלים את שיעורי המתמטיקה, אי אפשר לבטל את סל תרבות שזה מאוד חשוב מבחינת ההצגות נגד אלימות, מבחינת הטיולים שהם מגבשים ומקבלים בהם ערכים של אהבת הארץ.

מל פולישוק-בלוך: כולנו חושבים שזה חשוב וכולנו רוצים שיהיה יותר, אבל יש מצוקה של אנשים שלא יכולים לשלם יותר.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו יש לנו את הדילמה, האם אנחנו נותנים לאלה שיכולים לתת יותר, ואנחנו מזניחים את אלה שאין להם, או אנחנו באמת בונים פה איזשהו מנגנון שעוזר לאלה שאין להם, אם ממימון ממשלתי או ממקום אחר.

מל פולישוק-בלוך: זו ההתלבטות שלנו.

דנה חוגרי: ברור שמבחינת איך שהמדינה גם פועלת ומבחינה סוציאליסטית, צריך לפנות לכיוון של "החזק עוזר לחלש" מהבחינה הזאת.

דנה חוגרי: וצריך לבנות את התכנית הזאת שבינתיים עד שאין את החוק הזה שאומר שזה יוצא ממקום אחר ואין את הכספים ממקום אחר, אז החזק עוזר לחלש.

רמי ליכשטיין: אני שומעת את הקריאות של חברי-הכנסת, "שלא להעלות ולא להעלות".

רמי ליכשטיין: יש איזשהו מצב אבסורדי בכל העניין הזה של התשלומים.

רמי ליכשטיין: ואני אתן כמה דוגמאות.

רמי ליכשטיין: בתחילת חודש ספטמבר היה פסטיבל דימונה שארגנה המועצה לקולנוע.

רמי ליכשטיין: העלות היתה מעל 50 ש"ח.

רמי ליכשטיין: הנסיעה והמאבטחים עולים עוד כ-45 עד 50 ש"ח לתלמיד, תלוי מאיפה אתה בא.

רמי ליכשטיין: זאת אומרת, שכבר כאן בספטמבר הוצאנו את הכל במגמת הקולנוע יותר מ165- ש"ח, שזה כל סל התרבות.

רמי ליכשטיין: באותו שבוע, בית הספר שלנו היה מיועד ללכת ליום חילות, גם כן לתלמידי י"ב.

מל פולישוק-בלוך: אני שאלתי את משרד החינוך לגבי מה שאתה אומר, לגבי מגמות ייחודיות שעולות הרבה כסף, ועדיין לא קיבלתי תשובה.

רמי ליכשטיין: אין תשובה.

מל פולישוק-בלוך: אם אין תשובה, אז יש לך פה תשובה בעצם.

מל פולישוק-בלוך: אל תיקח מאותו כסף.

רמי ליכשטיין: אין לי מאיפה לקחת.

מל פולישוק-בלוך: לא, כי אם זה מגמה מיוחדת - תגבה כסף אחר.

רמי ליכשטיין: לרשום בפרוטוקול שקיבלת הנחיה לגבות.

מל פולישוק-בלוך: אני שאלתי את משרד החינוך בעניין הזה של המגמות, ואני אומרת לך באופן אחראי ביותר, לא קיבלתי כל תשובה שהיא לגבי המגמות.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני אומרת, אם אין תשובה - זאת אומרת, שזה לא חלק מתשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: אם זה לא חלק מתשלומי ההורים - תעשה עם זה מה שאתה רוצה.

יולי תמיר: בניגוד למה שיאיר סמוכה אמר, שבנושא בתי-ספר שמשתתפים בפעילויות האלה - גובים יותר ממה שמאשרים.

יולי תמיר: יושבים כאן חברי-הכנסת ואומרים, "אנחנו לא נאשר תשלומי הורים".

יולי תמיר: שבפועל כולם "מצפצפים".

יולי תמיר: אנחנו בית-ספר, אנחנו צריכים לחנך את התלמידים לאזרחות.

יולי תמיר: אני עומד מול התלמידים, אני הבנתי ממנהלי חינוך אמרו לי, "תגבה יותר, על מי אתה שם בכלל, מי מסתכל עליך".

יולי תמיר: וזה עצוב.

יולי תמיר: וזה עצוב כי גם מדברים פה על חינוך ומדברים על אלימות, כשבסיס שלנו אנחנו חיים במציאות של ישראבלוף.

יולי תמיר: בואו נעצום עיניים כולנו, אנחנו נהיה בסדר ונחליט, הם יהיו בסדר ויגבו, ומשרד החינוך בסדר שהוא עושה את מה שהוא רוצה.

יולי תמיר: וכולם יודעים את זה.

יולי תמיר: הויכוח הזה זה ויכוח עונתי.

יולי תמיר: הוא בא ככה מדי פעם, פעם עם האביב ופעם עם הסתיו.

יולי תמיר: אנחנו לא יכולים בשום אופן להטיל על ההורים לכסות את כל מה שהמערכת לא עושה.

יולי תמיר: כי לאט לאט זה נהיה יותר ויותר כבד.

יולי תמיר: וזאת הצרה שבגללה אני מתנגדת להעלאת התשלומים.

יולי תמיר: כל פעם שאתה נותן משהו להורים - המשרד מתנער מזה.

יולי תמיר: זה לא שהמשרד עושה matching.

יולי תמיר: לכן אמרתי עוד קודם, matching.

יולי תמיר: כל פעם שאתה נותן משהו שיחמוק מבעד רשת של המשרד ויגיע להורים - המשרד יותר לא נותן את זה.

יולי תמיר: הנה עכשיו נעלה תשלומי הורים - המשרד יוריד.

יולי תמיר: ולכן נוצר מצב טראגי ואני אומרת את זה לחבריי בחברה להגנת הטבע ובאכסניות הנוער, שהם יקרים ללבי, ואני לא רואה כאינטרסנטים, זה בטח לא העסק הפרטי של אבא שלהם והם לא מרוויחים מה שום דבר, חוץ מאשר הם מחזיקים מפואר שחשוב לכולנו.

יולי תמיר: אנחנו לא יכולים לתת למשרד האוצר ולמשרד החינוך להשתחרר מאחריות מחינוך של ילדי ישראל.

יולי תמיר: ולכן אנחנו נגיד פה לא.

יולי תמיר: אנחנו מצפים מכם לעמוד אתנו מול משרד האוצר ומול משרד החינוך, עכשיו בדיון על התקציב ולהגיד באופן חד-משמעי.

יולי תמיר: אתם לא מנצלים את הכוח שלכם ברחוב, לא מועצת התלמידים, שדיברת מאוד יפה בשמה.

יולי תמיר: ולא אתם, תוציאו את האנשים לרחוב, אם לא יהיה מהפך.

אורי אריאל: צריך לבקשת מהיושבת-ראש להוציא עשר אצבעות.

יולי תמיר: אל"ף, צריך להוציא עשר אצבעות, אבל צריך שגם תהיה תמיכה ציבורית לעניין הזה.

יולי תמיר: וצריך לנהל את המאבק כמאבק ציבורי.

יולי תמיר: אני לא מסכימה עם הגישה הזאת שעל חינוך אי אפשר לעשות מאבק לאומי.

יולי תמיר: אני לא מסכימה עם זה כי אני לא מקבלת את זה, גם אם אני אלף פעמים ניסיתי וזה לא הצליח.

יולי תמיר: אני חושבת שהדבר היחידי שאנחנו יכולים לאשר היום זה גמישות בתוך התקציב הקיים.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר.

יולי תמיר: אנחנו צריכים לקרוא, מעבר למה שביקשנו מיאיר סמוכה, לדיון חוזר בעניין הגמישות בתוך התקציב הקיים.

מל פולישוק-בלוך: מה זה הגמישות הזאת?

מל פולישוק-בלוך: נאמר פה שאין כסף לתיאטרון, אין כסף לטיולים.

מל פולישוק-בלוך: איפה בדיוק הגמישות תעזור פה?

מל פולישוק-בלוך: אפשר לחשוב, יהיה כאן עוד 10 ש"ח ופה עוד 10 ש"ח.

יולי תמיר: אני רוצה שהמנהל בהחלטה הזאת יקבל את ההחלטה.

מל פולישוק-בלוך: אז מה, הוא יחליט שהוא לא יעשה הצגה על אלימות?

יולי תמיר: הוא יצטרך להחליט, מה לעשות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא שינוי דרמטי, זה לא שינוי מהותי.

אתי בנימין: אני אעשה את זה בקיצור כי חברי, ד"ר יצחק קדמן אמר את מה שאני רציתי לומר קודם.

אתי בנימין: אל"ף, הנושא של חשבון נפרד - הרבה מנהלים עדיין לא מקיימים את ההחלטה הזאת של חשבון נפרד בחתימה של נציג הורים.

מל פולישוק-בלוך: שניים מתוך שלושה.

אתי בנימין: ברור.

אתי בנימין: דבר שני שאני רוצה לומר.

אתי בנימין: אתם מדברים פה על טיולים, טיולים.

אתי בנימין: שנה שעברה מנהלי בתי-הספר והמורים לא הוציאו לטיולים, הכצעקתה, איפה הכסף שנגבה שנה שעברה עבור טיולים?

אתי בנימין: הוא לא חזר להורים.

אתי בנימין: דבר נוסף, משרד החינוך הוריד את הנושא של בדיקות עיניים לתלמידים בתוך בתי-הספר.

אתי בנימין: חוסכים כסף על בדיקת עיניים.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, אנחנו יודעים את זה כבר.

מל פולישוק-בלוך: אז בואי נמשיך הלאה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר ברשותכם, יש לנו כאן, איך שאנחנו לא מסובבים, יכולים לעשות עוד 100 שעות דיון בנושא הזה - התוצאה היא אותה תוצאה.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו כאן משיכת השמיכה לכל הכיוונים והיא קצרה.

מל פולישוק-בלוך: והיא גם כפי שאמרה חברת-הכנסת יולי תמיר, הממשלה מתנערת מאחריות שלה לתת את החינוך הנכון, הערכי, המינימליסטי.

מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו מקיימים דיון ממש בקרוב על אותה ליבה ערכית שאנחנו מדברים עליה ולדעת כמה טיולים ומה, ואז אתם מוזמנים להגיד כל מה שאתם רוצים להגיד, מה צריך להיות במערכת.

מל פולישוק-בלוך: גם בהקשר של סל תרבות.

מל פולישוק-בלוך: זה דיון בפני עצמו.

מל פולישוק-בלוך: זה לא מייתר אחד את השני.

מל פולישוק-בלוך: נציג האוצר הנכבד, אנחנו שמענו לפני כמה דקות שאגף התקציבים לא מתכוון להיות שותף לניסיון להפסיק את הדבר הבלתי נסבל הזה שנקרא, תשלומי הורים, במצוקה שבה אנחנו נמצאים היום.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו קוראים לאוצר לשתף פעולה עם ועדת החינוך תמיד, אבל גם בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: משום שאי אפשר יותר להטיל על ההורים למעלה מ20- אחוז מתקציב החינוך במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: ואני לא מדברת על חוגים, אני לא מדברת על שיעורי עזר שזה בנוסף.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על מערכת החינוך עצמה, על אותו חינוך, להזכיר לך, חינוך חובה חינם.

מל פולישוק-בלוך: על זה מדינת ישראל אומרת להורים, נדמה לי 22 אחוז, אתם משלמים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להסיר את הבושה הזאת מסדר היום של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו צריכים את שיתוף הפעולה של משרד האוצר.

מל פולישוק-בלוך: לא יכול להיות שיבוא, ככל שהוא חשוב, פקיד במשרד האוצר, רכז חינוך והשכלה גבוהה - אגף התקציבים ויודיע לשרה, "שהוא לא משתתף".

מל פולישוק-בלוך: זה מה ששמענו, אולי אתה תיידע אותנו על משהו אחר.

מל פולישוק-בלוך: הוא לא משתתף והשרה הלוחמנית והלא מתפשרת ושיודעת להיאבק, מרימה ידיים ואומרת מיד, "טוב, אם אורי לא בא - אני לא שם, אין ועדה".

מל פולישוק-בלוך: זה נשמע לי קצת מוזר.

מל פולישוק-בלוך: אז בוא נשמע מה העמדה שלכם.

יולי תמיר: תגידי גם את הסיפא של מה שאמרת.

יולי תמיר: שאם הוועדה לא תתקיים, אנחנו לא נאשר להם את התקנות של יום לימודים ארוך.

מל פולישוק-בלוך: אז אני מניחה שהוא כבר שמע את זה ולכן הוא פה.

אורי שוסטרמן: אני לא אחראי על השרה.

אורי שוסטרמן: אני מניח שזה קל יותר למשרד החינוך לבטל את הוועדה הזאת שהיא מתחייבת בפני, ככה אני מבין.

אורי שוסטרמן: כי הוא מן הסתם ציפה לאיזשהו תוספת תקציב לנושא הזה.

אורי שוסטרמן: וכמובן העמדה העקרונית שלנו בנושא הזה, שליווי תקציבי לא יהיה לזה.

אורי שוסטרמן: אם משרד החינוך רוצה לבצע את הוועדה הזאת וחושב שיכול לבצע תוספות פנימיות מתוך התקציב שלו, שהוא עומד על 24 מיליארד ש"ח - אז כמובן הוא חופשי לעשות את זה.

אורי שוסטרמן: אני לא ביקשתי לבטל את הוועדה ואין לי סמכות לזה.

אורי שוסטרמן: ואין לי יומרה לבקש כזה דבר.

אורי שוסטרמן: העמדה העקרונית שלנו כפי שהיא הוסברה גם בעל-פה למנכ"לית, כפי שהעליתי גם על הכתב, שאנחנו לא רואים אפשרות לגבות בתקציב, יוצא שיבוטלו תשלומי הורים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיד לך את הדברים במפורש.

מל פולישוק-בלוך: הכוונה של ועדת החינוך וזה לא התחיל עם התפקיד שלי פה, זה כבר כמה שנים, 12 שנים ליתר דיוק, מדובר פה בוועדת הכנסת שצריכים לעשות שינוי מהותי בנושא של תשלומי ההורים.

מל פולישוק-בלוך: הוקמה בזמנו ועדה, בטח שמעת עליה, לנגרמן, ונתנה רעיונות לביצוע.

מל פולישוק-בלוך: זה היה הרבה לפני שכל אחד מאתנו היה פה בכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לחזור ולבדוק לעומק את הנושא הזה ולחסל את התופעה שנקראת "תשלומי הורים".

מל פולישוק-בלוך: ושזה הממשלה כולה צריכה לשבת ולחשוב איך עושים את זה.

מל פולישוק-בלוך: אתם לא יכולים להגיד, אתם תזיזו תקציב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מדברים על זה, אפילו לא על 100 מיליון ש"ח, להזכיר לך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מדברים על 2.5 מיליארד ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: 2.5 שאתם ואנשי והאוצר מאוד מאוד איכפת לכם כי זה 2.5 מיליארד ש"ח שמסתובב בשוק.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן נציגים של השוק הפרטי שניזון מזה ואתם לא יכולים להתעלם מזה.

מל פולישוק-בלוך: זה 2.5 מיליארד ש"ח שאם אנחנו, ועדת החינוך מבטל, הרבה מאוד מובטלים יהיו ברחוב.

מל פולישוק-בלוך: אתם לא יכולים להתעלם מזה.

מל פולישוק-בלוך: אתם לא יכולים לא להיות חלק מזה.

מל פולישוק-בלוך: אז לכן אני אומרת, אם אתם רוצים לשחק משחקים של הורדת ידיים - אין בעיה.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן זלזול מובהק ומוחלט, חד-משמעי של אגף התקציבים באוצר בוועדת החינוך של הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו לא ניתן לזה יד.

מל פולישוק-בלוך: ואם אתם רוצים להיאבק אתנו - אין בעיה.

מל פולישוק-בלוך: כשיגיע התקציב, כשיגיע הנושא של צו יום לימודים ארוך - אנחנו נשתמש באותם כלים בדיוק.

מל פולישוק-בלוך: אם זאת השפה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם פוליטיקאים וגם יודעים את העבודה.

מל פולישוק-בלוך: בזה אני מסיימת את הישיבה.

מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה לסכם ולומר, יש כאן דעה די מגובשת של מרבית חברי-הכנסת, לא להעלות את התשלומים, לפי שעה, לפי המצב הנוכחי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו כן דורשים ממשרד החינוך ליותר גמישות בנושא הזה של הטיולים, לא להחליט ולא לקבוע לאן הולכים ובאיזה חצי שעה הולכים.

מל פולישוק-בלוך: אלא גמישות מוחלטת.

מל פולישוק-בלוך: ויש לנו בעיה בגמישות בין הסעיפים על-פי החוק, אבל נושא של מסיבת הסיום בהחלט יש אפשרות לגמישות, אפשר לעשות מסיבת סיום בטיול ולשלב את שני הדברים האלה ביחד.

אורי אריאל: אם אפשר להוסיף עוד בקשה למשרד החינוך.

אורי אריאל: יאיר סמוכה הלך?

מל פולישוק-בלוך: הוא הלך לוועדת כספים.

אורי אריאל: אז לעוזרת המנכ"לית, שתודיע לך מתי חוזר מנכ"ל שהיא קוראת את הדברים שפה דוברו, אם זה היה לדעתה.

אורי אריאל: ובי"ת, לבטל את הגבלת הימים.

אורי אריאל: וגימ"ל, לראות האם אפשר לעשות שינויים נוספים בגמישות.

גילה פינקלשטיין: אפשר להוציא את זה היום, כי חוזר מנכ"ל יוצא כבר בסוף שבוע.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: הישיבה נעולה.