ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 416, 2005-03-14 09:00

מל פולישוק-בלוך: בוקר טוב לכולם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו חוגגים את היום הלאומי למדע.

מל פולישוק-בלוך: מכל הנושאים, כהרגלי בקודש, אפשר לומר, בחרתי לעסוק ביום הלאומי למדע בנושא של הבנות, נשים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה התחיל ביום שנכנסתי לתפקידי, זה היה ממש, למי שלא יודע, שימשתי כיושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: כבר נכנסתי לתפקידי, כבר נפל עלי יום הלאומי למדע וגם כן עסק בנושא של נשים.

מל פולישוק-בלוך: אחר-כך עסקנו בנשים בהיי-טק ובטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: בקיצור, תמיד אנחנו נוגעים בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: ומכיוון שעכשיו אנחנו בכובע של ועדת החינוך, חשבתי שהגיע הזמן לדבר על קידום בנות במדעים ובטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: נכון שיש התקדמות גדולה מאוד; נכון שעושים הרבה ונכון שלאחרונה גם אנחנו התבשרנו, בתקשורת לפחות, ונשמע תכף ממשרד החינוך, שהבנות אפילו השיגו ציונים טובים יותר בבחינות הבגרות במתמטיקה.

מל פולישוק-בלוך: אבל זאת בשורה ולא בשורה.

מל פולישוק-בלוך: כי השאלה הגדולה היא כמה ניגשו.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו יודעים היטב שמספר הבנות שניגשו, אלה שניגשות הן כמובן אלה שהן טובות וחזקות.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו רוצים לטפל במה שאנחנו קוראים "מעמד הביניים".

מל פולישוק-בלוך: כאלה שמסוגלות, כאלה שהישגיהן ראויים והן ויכולות, וצריכות את ה-Push הנוסף כדי להגיע לשם.

מל פולישוק-בלוך: ה- Pushהנוסף נובע מסטיגמות חברתיות, מחוסר מודעות, מכך שמערכת החינוך במדינת ישראל בשנים האחרונות, משום מה שינתה את המדיניות שלה והגיעה למסקנה שלא מוכרחים ללחוץ.

מל פולישוק-בלוך: אסור ללחוץ על תלמידים, אסור לדרוש מהם שאיפה למצוינות.

מל פולישוק-בלוך: כל מערכת החינוך כמובן, יש שם מצד שמאל אני רואה שניים שלא יסכימו אתי.

מל פולישוק-בלוך: (שניים מסוימים יודעים למי אני מתכוונת).

מל פולישוק-בלוך: בעצם גם מצד ימין יש שניים שלא יסכימו אתי.

מל פולישוק-בלוך: אבל אני מדברת על בתי-הספר הרגילים, הממלכתיים, העיוניים.

מל פולישוק-בלוך: ושם אין מאמץ גדול מדי, לפחות לטעמי, לדרבן בנים ובנות ובעיקר בנות, להתאמץ ל-5 יחידות במדעים ובמתמטיקה.

מל פולישוק-בלוך: אני בזמנו הצעתי הצעה מרחיקת לכת שאולי הגיע לזמן את ה-3 יחידות.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהאפשרות הזאת להקל וללכת לבינוניות היא בעוכרינו.

מל פולישוק-בלוך: ואולי צריכים לחזור לשיטות עברו, של פעם, שלא היה דבר כזה בכלל.

מל פולישוק-בלוך: מי שרצה להתקדם מאוד הלך למגמה ריאלית, זה נכון, אבל זה לא השאיר את האחרים הרחק מאחור.

מל פולישוק-בלוך: וזה בוודאי לא חסם בפניהם אחר-כך את אפשרויות ההתקדמות באוניברסיטאות.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שיש לנו אורחת כאן, מנכ"לית משרד המדע.

מל פולישוק-בלוך: היום את גם מנכ"לית וגם השרה בפועל, את הכל בעצם.

טלי רוזנבאום: לא, אני רק המנכ"לית, השר בפועל הוא ראש-הממשלה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים.

מל פולישוק-בלוך: בפועל התכוונתי.

מל פולישוק-בלוך: אז אולי תשכילי אותנו.

טלי רוזנבאום: אני לא יכולה להשכיל, אם כבר יש ארבעה שלא מסכימים אתך, אז אני כבר לא מסכימה אתם.

טלי רוזנבאום: משרד המדע והטכנולוגיה, אני רוצה לדבר בשני כובעים, אני רוצה לדבר בכובע של המשרד, אני רוצה לדבר בכובע של עצמי.

טלי רוזנבאום: אבל אני אתחיל בצורה ממלכתית, בכובע של המשרד.

טלי רוזנבאום: משרד המדע והטכנולוגיה רואה בשילוב נשים את אחד מהדגלים המרכזיים והחשובים שלו.

טלי רוזנבאום: אנחנו יודעים שאמנם שיעור המשתתפות, הבנות, בקורסים השונים, הוא נמוך, אבל ההצלחה שלהן היא גבוהה.

טלי רוזנבאום: המשרד יזם ויוזם פעילויות שבהן נשים תפרוצנה את תקרת הזכוכית ותכנסנה אל החוגים היותר קשים לכניסה לבנות.

טלי רוזנבאום: יזמנו את אין דרך מלגות, צריך לזכור שמשרד המדע גם יזם והקים את הוועדה הלאומית לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה, בראשותה של פרופסור מינה טייכר, מועצה לאומית מצוינת שעושה הרבה לקדם את הבנות.

טלי רוזנבאום: כמו-כן יש מלגות לבנות שהקריטריון לקבלת המלגות הוא לא רק רמת המצוינות אלא אחוז הבנות הנמצא בו.

טלי רוזנבאום: כדי לעודד דווקא בנות לקחת חלק ולהקל עליהן את הלמידה ואת הלימודים בקורסים האלה.

טלי רוזנבאום: אחד מהתנאים שלנו זה שכל מי שמקבל מהמדינה תקציב, אני קוראת לזה תקציב, אבל מלגות, איזשהו סיוע, סיוע מאוד משמעותי.

טלי רוזנבאום: או בשכר-לימוד או מעבר לזה, לתרום בחזרה לקהילה.

טלי רוזנבאום: אנחנו מצפים מן הבנות עצמן שמקבלות את המלגות הללו לתרום בסיוע לבנות אחרות.

טלי רוזנבאום: אלה פרוייקטים ייחודיים של המשרד, אבל אנחנו רואים את הבנות משולבות בפרוייקטי התשתיות שלנו.

טלי רוזנבאום: אנחנו רואים אותן מובילות בכל תחום במדעים.

טלי רוזנבאום: ומשרד המדע, שתמיד אין לו מספיק כסף, סבור שוועדת החינוך צריכה לקרוא להקצות תקציבים גדולים יותר לטובת מלגות לבנות באוניברסיטה למקצועות הנחשבים גבריים יותר, על-מנת שהן תשתלבנה בתחום הזה.

מל פולישוק-בלוך: על איזה סדרי גודל מדובר?

טלי רוזנבאום: המלגות הייעודיות לבנות הן בגובה של שכר-לימוד שהוא 8,000 או 9,000 ש"ח.

מל פולישוק-בלוך: לא, כמה את חושבת אנחנו צריכים כסף בשביל סך-הכל?

טלי רוזנבאום: להערכתי, בשביל לעשות שינוי אנחנו לא מדברים במספרים קטנים.

טלי רוזנבאום: בחזוני אני רואה לכל הפחות קבוצה גדולה של 100 בנות מקבלות מלגה, 100 זה מספר טוב תמיד.

טלי רוזנבאום: 100 בנות תקבלנה מלגה, בזכות היותן מצוינות ולומדות בתוך מקצועות הנחשבים גבריים.

טלי רוזנבאום: הבנות האלה נדרשות לתת 80 שעות עבודה בקהילה לטובת סיוע לבנות אחרות שמתקשות.

טלי רוזנבאום: אנחנו רוצים ליצור את המסה הקריטית הזו שתעשינה את השינוי מבפנים.

טלי רוזנבאום: אנחנו מאמינים שהשינוי בא מלמטה.

טלי רוזנבאום: זה בהיבט הממלכתי.

טלי רוזנבאום: בהיבט הפרטי, כי אני לא יכולה, גם ילדיי היום באים כאן ליום המדע לכנסת לראות את המדענים, את ההוקרה של משרד המדע וועדת המדע למדע הישראלי.

טלי רוזנבאום: אני מצרה באופן אישי את החוסר תמיכה של, אני אמנם רואה את מנכ"ל "אורט", אבל אני אומר באופן כללי ולא אתכוון לאף גוף, את ההובלה שלא מספיק מכוונת למטרה של המורים למתמטיקה ולפיזיקה אל הבנות.

טלי רוזנבאום: אני תמיד מוכנה לספר את הסיפור המאוד פרטי של הבת שלי, שהיא תכעס עלי אבל היא לא נמצאת כאן, טיול שנתי, אז זה יהיה בסדר.

טלי רוזנבאום: וגם היא לא קוראת פרוטוקולים.

טלי רוזנבאום: אבל לטובת

טלי רוזנבאום: כם נספר לכם סיפור קטן.

טלי רוזנבאום: בתום השליש הראשון או המחצית הראשונה בישיבת המורים עם התלמידים על הציונים, לבת שלי היה ציון מצוין בשלוש יחידות כי לשמה כיוונו אותה.

טלי רוזנבאום: היה לה קצת קשה כנראה בחטיבת הביניים.

טלי רוזנבאום: הציון שלה בסביבות 95 או 100.

טלי רוזנבאום: היא באה וביקשה לעבור ל-4 יחידות.

טלי רוזנבאום: והמחנכת שלה אמרה לה: "את בטוחה?

טלי רוזנבאום: זה קשה, זה לא מה שאת חושבת".

מל פולישוק-בלוך: לזה התכוונתי.

טלי רוזנבאום: זה מה שאני שמעתי.

טלי רוזנבאום: אני אספר לכם את הסיפור הפרטי.

טלי רוזנבאום: הבת שלי בכל זאת הלכה ל-4 יחידות.

טלי רוזנבאום: באמת קשה לה, באמת לא קל לה.

טלי רוזנבאום: במבחן האחרון, אגב, ראש הרשת "אורט", היא החזירה דף ריק כי היה בלק-אאוט, אבל היא למדה שבועיים, אני מבטיחה לך שהיא יודעת את החומר.

טלי רוזנבאום: אבל המערכת מסביב, ואני לא מדברת כי אני יודעת שאלי ואני יודעת שצבי הם כולם חושבים בדיוק כמוני, אבל זה עדיין לא חלחל למטה אל המורים ואל המורות.

טלי רוזנבאום: עדיין לא עוזרים להם.

טלי רוזנבאום: אז זה היה הסיפור הפרטי.

טלי רוזנבאום: אני בוגרת מגמה מתמטית ביולוגית של בית-ספר תיכון בנהריה.

טלי רוזנבאום: עדיין אני יודעת מתמטיקה טוב-מאוד.

טלי רוזנבאום: אני חושבת שיש לבוא ולעודד ולהחדיר את מה שהיה פעם.

טלי רוזנבאום: מי שהלך למגמה מתמטית - היה נחשב.

טלי רוזנבאום: היום זה פחות.

טלי רוזנבאום: מגמה של אומנויות הבמה יותר נחשב.

טלי רוזנבאום: תקשורת - יותר סקסי.

טלי רוזנבאום: אבל פיזיקה, כימיה ומתמטיקה - לא כל כך נחשב.

טלי רוזנבאום: גבירתי, אני חושבת שיש לך פה עבודה גדולה לעשות.

טלי רוזנבאום: אני יודעת שיש פרטנרים רבים.

טלי רוזנבאום: אני יודעת שבמשרד החינוך חושבים כמוני; אני יודעת שברשתות "עמ"ל" ו-"אורט" ואחרות, חושבים כמוני.

טלי רוזנבאום: אבל איפה שהוא אנחנו לא הצלחנו את השינויים מלמטה.

טלי רוזנבאום: פה אני רוצה לחבר את הכובע שלי במשרד המדע ואת הכובע האישי.

טלי רוזנבאום: הסיבה שאנחנו נותנים מלגות לבנות שלומדות - זה לעשות את השינוי מלמטה.

טלי רוזנבאום: צריך למצוא את הדרך לעשות את השינוי, להעצים את הילדים והילדות האלה מלמטה.

טלי רוזנבאום: הם יעשו את השינוי.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

מל פולישוק-בלוך: נעבור למשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: מה תפקידך במתמטיקה?

שירה כהן-רגב: אני עובדת עם הממונה לשוויון בין המינים ואני מרכזת את הנושא של קידום בנות במתמטיקה.

מל פולישוק-בלוך: אני רק רוצה לפני שאת מספרת מה אתן עושות במשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: יש כאן מאתמול מודעה ענקית על הכינוס הלאומי, אפרופו לאומי, לאומי לאי-טי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עוסקים גם במדעים ובטכנולוגיה וזה קשור, הדברים.

מל פולישוק-בלוך: ואני התאמצתי והתאמצתי ובסוף מצאתי איזה שופטת אחת, כבוד השופטת בנושא של מחשוב הצדק.

מל פולישוק-בלוך: אבל יש כמה עשרות אחרים, כולם בנים.

מל פולישוק-בלוך: ואני חושבת שאנחנו צריכים את זה לשנות.

שירה כהן-רגב: אני אעשה ככה סקירה קטנטונת של הנתונים שיש.

שירה כהן-רגב: אם אנחנו מסתכלים במיצבים בכיתה ה' ובכיתה ח' - אין הבדלים בעצם בין בנים ובנות.

שירה כהן-רגב: לא במתמטיקה ולא במדעים.

שירה כהן-רגב: אבל כשאנחנו מסתכלים בבגרויות - אנחנו רואים שלמרות שבנות מצטיינות בעצם בכל.

שירה כהן-רגב: במתמטיקה, בפיזיקה, בכימיה, בביולוגיה, בכל המקצועות אחוזי ההצטיינות שלהן מאוד גבוהים.

שירה כהן-רגב: למרות זה אנחנו רואים הרבה בנות ב-3 יחידות מתמטיקה, בערך אותו דבר ב-4 ומעט מאוד בנות ב-5 יחידות מתמטיקה.

מל פולישוק-בלוך: את יכולה להגיד לנו מספרים?

שירה כהן-רגב: באחוזים אנחנו רואים משהו כמו 15 אחוז בנות, ואל תתפסו אותי במילה כי אין לי הנתונים מול עיני, 21 אחוז של בנים ו-15 אחוז של בנות, במתמטיקה חמש יחידות.

שירה כהן-רגב: ב-4 יחידות, זה פחות או יותר או דבר.

שירה כהן-רגב: אני חושבת שזה בסביבות ה-20 אחוז.

שירה כהן-רגב: וב-3 יחידות יש לנו 60 ומשהו אחוז.

שירה כהן-רגב: יש לנו את הנתונים, אנחנו נעביר את זה אחר-כך, אני יכולה להעביר לכם נתונים מדויקים.

שירה כהן-רגב: אבל רואים יותר בנות ב-3 יחידות ופחות בנים ב-3 יחידות.

שירה כהן-רגב: באחוזי הצלחה אנחנו רואים לכל האורך, גם ב-3, גם ב-4 וגם ב-5, שבנות מצליחות הרבה יותר מבנים.

שירה כהן-רגב: אחוזי ההצלחה הם הרבה יותר גבוהים מאשר בנים.

שירה כהן-רגב: ונשאלת השאלה למה הבנות שהצטיינו ב-3 יחידות לא עושות 4.

שירה כהן-רגב: ולמה הבנות שהצטיינו, וגם הבנים אגב, שהצטיינו ב-4 יחידות - לא עוברים ל-5.

מל פולישוק-בלוך: ומשרד החינוך שואל את עצמו את השאלה הזאת, ומה הוא עושה בעניין?

שירה כהן-רגב: עכשיו מה שעושים בעניין, בדיוק דיברנו על זה קודם, היתה תכנית של הג'וינט בשילוב עם משרד החינוך.

רונית אשכנזי: היה לנו פרוייקט לקידום תלמידים בעיקר.

מל פולישוק-בלוך: באיזה כובע את מדברת?

רונית אשכנזי: מינהל למדע וטכנולוגיה.

רונית אשכנזי: היה לנו פרוייקט לקידום תלמידות מ-3 ל-4 ומ-4 ל-5.

רונית אשכנזי: תלמידות ותלמידים, אבל הדגש היה על תלמידות.

רונית אשכנזי: במקצועות המתמטיקה, בהנחה שזה יוביל אותן או יפתח להן דרך למדעים גם.

טלי רוזנבאום: זה לא היה בטבעון.

רונית אשכנזי: התחלנו בפיילוט ב-8 בתי-ספר ברחבי הארץ.

מל פולישוק-בלוך: מה עשיתם בפועל?

רונית אשכנזי: בפועל מה שעשינו זה עשינו להם קבוצות תגבור ועידוד.

רונית אשכנזי: בעיקר על העלאת הביטחון העצמי ולאהבת המתמטיקה.

רונית אשכנזי: הקבוצות הן קבוצות אינטימיות.

מל פולישוק-בלוך: בנות לחוד?

רונית אשכנזי: לא, זה היה במשותף, בנים ובנות.

רונית אשכנזי: אבל בהחלט גם בשאלונים שהם כתבו, שאלוני משוב, וגם ראינו את זה אחר-כך בציונים, ברגע שהן הרגישו בטוחות יותר, אז כבר פחות היתה בעיה.

רונית אשכנזי: זה היה תמיד בשיתוף עם מנהלי בתי-ספר והיועצות.

מל פולישוק-בלוך: לכמה בנות הגעתם בפיילוט שלכם?

רונית אשכנזי: הפיילוט הוא 25 תלמידים ב-8 בתי ספר.

רונית אשכנזי: שבכל מקום בערך 70 או 80 אחוז היו בנות.

צבי פלג: והפרוייקט ממשיך?

רונית אשכנזי: לצערנו, מטעמי תקציב, אנחנו הפסקנו.

מל פולישוק-בלוך: מתי היה הפיילוט, בשנה שעברה?

רונית אשכנזי: בשנה שעברה ולפני שנתיים.

רונית אשכנזי: שנתיים הרצו את הפיילוט והשנה לא.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם הפרוייקט הצליח, אז למה אתם לא ממשיכים אותו?

רונית אשכנזי: זה היה פרוייקט משולב של הג'וינט, משרד החינוך, והג'וינט החליט על סדר עדיפות אחר.

חנה ויניק: קצת ברמה מערכתית.

חנה ויניק: אנחנו הוטרדנו מעצם החשיפה לספרי הלימוד שהבליטו מסרים מאוד מסוימים שמבחינים בין בנות או בנים ומעמידים את הבנות בעמדת נחיתות לגבי אותם מקצועות שדווקא בהם היינו רוצים לראות את הבנות.

חנה ויניק: ובשנים האחרונות מופעלים קריטריונים מאוד מחמירים שכל חומר לימוד שמחייב אישור היום - לא מרשים יותר להעמיד את הבת במטבח או משהו כזה.

חנה ויניק: ערים לכך, בודקים ורק כך יאשרו את חומרי הלמידה מכאן ואילך.

חנה ויניק: יש פעילויות מסוימות שנערכו בחטיבת הביניים.

חנה ויניק: ובמסגרת פעילות זו אנחנו ראינו שיפור בהעמדות הבנות כלפי מקצועות מדעים וטכנולוגיים.

חנה ויניק: הפעילות הזאת עבדה בשני מישורים.

חנה ויניק: ראשית, לדוגמה, פעילות בשיתוף עם צה"ל ועם התעשייה, הפגישה תלמידי חטיבות ביניים, בנות ובנים, עם מפעלים.

חנה ויניק: מפעלים אימצו בתי-ספר.

חנה ויניק: זה די צמח לממדים מערכתיים.

חנה ויניק: בחזית המאמצים דווקא הופיעו נשים שנפגשו עם הבנות.

חנה ויניק: מצה"ל קיבלנו גיבוי וגם הם שלחו את החיל הנשי כדי לעודד לכיוון תחומי מדע וטכנולוגיה.

חנה ויניק: הדור הזה עדיין לא הגיע לחטיבה עליונה, אבל אנחנו בהחלט מבחינים בשיפור בעמדות הבנות כלפי מקצועות מדעים וטכנולוגיים.

חנה ויניק: בחטיבה העליונה, אם אני מסתכלת על כלל מקצועות המדעיים, בערך כ-30 אלף תלמידים בשנתון, שמתחלקים בערך שליש, שליש, שליש, אבל יש יותר בביולוגיה, פחות בפיזיקה וקצת פחות בכימיה.

חנה ויניק: המקצועות שעדיין נחשבים למקצועות נשיים זה ביולוגיה וכימיה.

חנה ויניק: ההישגים של הבנות טובים יותר, הן מצטיינות.

חנה ויניק: אבל עדיין זה המקצועות הנשיים יותר.

חנה ויניק: לגבי מקצוע הפיזיקה, אני שמחה לבשר על שינוי במגמה.

חנה ויניק: מאחוז בנות של 25 ב-5 יחידות, אנחנו עומדים היום על 33 אחוזי בנות.

חנה ויניק: עד לפני שנתיים אחוז הבנות ב-5 יחידות פיזיקה עמד על כ-25 אחוז.

חנה ויניק: היום זה 33 אחוז.

חנה ויניק: זה לא מספיק, אנחנו רוצים לשאוף ולהעלות את שיעור הבנות.

חנה ויניק: אבל התופעה הזאת בהחלט נמצאת במגמה של עלייה שאנחנו משתדלים לעודד.

חנה ויניק: חשוב לציין שלמדנו שכדי לעודד בנות - -

מל פולישוק-בלוך: שאלה טובה.

מל פולישוק-בלוך: שיעור הבנות בסך-הכל עלה או מספרית עלה?

חנה ויניק: לא, אני מדברת באחוזים.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, שיכול להיות שיש פחות תלמידים ואז המספר עלה?

חנה ויניק: לא, יחסית לאוכלוסייה.

חנה ויניק: זאת אומרת, גם אנחנו שבודקים את זה אז תמיד ביחס לגודל האוכלוסייה כלפי סך-הכל הלומדים.

חנה ויניק: זאת אומרת, בשיעור יחסית לאוכלוסייה.

חנה ויניק: עכשיו חשוב אולי לבשר בפורום הזה שאנחנו ערים לאיזה שהיא נקודה שכדאי לשים את האצבע כשמנסים לעודד בנות וזה לשים לב שהבנות מתפקדות הרבה יותר טוב בשיטות מסוימות של לימוד והוראה.

חנה ויניק: הבנות פעילות במתכונת של פעילות בפרוייקט, בסיטואציה קבוצתית, ואז הן מגלות יכולות גבוהות.

חנה ויניק: זה לא שמורידים את הרמה כדי שהבנות יצליחו יותר, אבל בהחלט ישנם אלמנטים שחשוב לעודד אותן יותר ולשלב גם לבנים ולבנות כי באמת הבנות מגלות יכולות.

חנה ויניק: וחשוב להתמיד כי זה בהחלט כיוון מעניין שבא ומרחיב את מעגל הבנות המצטיינות.

חנה ויניק: במקצועות טכנולוגיים, אז שוב עדיין יש את המקצועות הטכנולוגיים שהם נחשבים מקצועות גבריים.

חנה ויניק: כמו מכונות, חשמל, אלקטרוניקה.

חנה ויניק: אבל אם אני מדברת על מדעי המחשב או מקצועות טכנולוגיים שמתבססים על מדעי המחשב, כמו הנדסת תוכנה ואלקטרוניקה ושילוב של מחשבים, אז אנחנו רואים ששיעור הבנות במקצועות שהם מבוססי מדעי המחשב - נמצא בעלייה מרשימה לאורך השנים.

חנה ויניק: כי בכלל המקצוע הזה בעלייה.

חנה ויניק: והוא די מתקרב לכמעט 50 אחוז.

חנה ויניק: אנחנו גם רואים את זה במוסדות השכלה גבוהה, שהבנות בוחרות.

חנה ויניק: יכול להיות שאולי בגלל גם יש יותר בפיזיקה.

חנה ויניק: אבל כתופעה אין שם.

חנה ויניק: זאת אומרת, מה שזה מלמד אותנו שגם לתהליכים החברתיים יש איזה שהיא השפעה שעשויה למשוך בנות לכיוונים מסוימים.

חנה ויניק: וצריך לנתב את זה לאוריינות הנכונה.

חנה ויניק: ישנם תחומים חדשים כמו ביו, אלקטרו אופטיקה או מערכות ביו רפואיות.

חנה ויניק: אז שוב, זה מגדיל יותר את מעגל הבנות כי זה סוחב קצת מהביולוגיה והרפואה שנחשבים למקצועות נשיים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: נשמע קצת מהשטח, בבקשה.

שלום בן משה: אני נציג של משרד התמ"ת ואני מנהל המכון הממשלתי בהכשרה טכנולוגיה ומדע ואחראי על כל המכללות הטכנולוגיות.

שלום בן משה: באופן כללי, מכלל הסטודנטים שלומדים אצלנו, סטודנטיות יש כ-30 אחוז.

שלום בן משה: יש לנו כ-25 אלף סטודנטים ברחבי הארץ, מתל-חי ועד אילת, כ-30 אחוז הן נשים.

שלום בן משה: אני מדבר כרגע אחרי צבא.

שלום בן משה: הן נמצאות למעשה ברוב התחומים הטכנולוגיים.

שלום בן משה: הרבה בתחומי הביו-טכנולוגיה והתקשורת למיניה; האדריכלות ועיצוב; הכימיה.

שלום בן משה: יש לנו בערך איזה 40 מקצועות, מגמות משנה, ותוכנה הרבה מאוד.

שלום בן משה: אני אגיד משהו בסוגריים.

שלום בן משה: אנחנו נמצאים במגזר החרדי, יש לנו מאות נשים במגזר החרדי שהצלחתן עצומה.

שלום בן משה: הן משתלבות גם בשוק העבודה בצורה טובה מאוד.

שלום בן משה: הן לומדות בעיקר מחשבים וקצת אדריכלות ועיצוב.

שלום בן משה: איפה שמצאנו שהן לא משתלבות - זה במקצועות מה שחנה אמרה, במקצועות האלקטרוניקה, המכונות והחשמל.

שלום בן משה: עכשיו כיוון שאנחנו מבינים שזה חשוב שהן תשתלבנה, מכיוון שלתעשייה זה חשוב מאוד.

שלום בן משה: ואני עכשיו מביע דעה ערכית כי אני קצין חינוך ראשי לשעבר, אז אני עכשיו מציג את העמדה של המשרד מבחינת הצורך לאנשים טובים שיבואו למקצועות הטכנולוגיה לתעשייה ולמשק.

שלום בן משה: אנחנו יזמנו פרוייקט לפני חמש שנים, שמעון דוד הוא ממרכז הפרוייקט.

שלום בן משה: ואנחנו מביאים נשים למקצועות המכונות, החשמל, והאלקטרוניקה.

שלום בן משה: זה בנות שסיימו את התיכון, הן באות למעשה מכל המגמות, אבל לאחרונה יותר מהמגמות של 4 ו-5 יחידות מתמטיקה ובפיזיקה.

שלום בן משה: והן הולכות למקצועות האלה.

שלום בן משה: הפרוייקט הוא יחד עם הצבא.

שלום בן משה: יש לנו היום בנקודת הזמן הזאת כבר בעצם כבר ארבעה מחזורים.

שלום בן משה: בין 500 ל-600 נשים.

שלום בן משה: לאחרונה עשינו כנס גדול מאוד בתל-אביב.

שלום בן משה: הן לומדות בשלושה מקומות: בטכניון בחיפה, באוניברסיטה בתל-אביב ובמכללה הטכנולוגית בבאר-שבע.

שלום בן משה: הצלחתן היא גדולה מאוד.

מל פולישוק-בלוך: אבל איך גרמתם להן ללמוד?

שלום בן משה: הצבא יחד אתנו הזמין אותן ונתן להן אפשרות להשתלב בצבא במסגרת בחירת מקצוע שהוא נקרא פרוייקט "רקיע".

שלום בן משה: והן מגיעות ממיונים וכו' וכו' ומתחילות ללמוד.

שלום בן משה: המשרד שלנו מממן 60 אחוז של שכר לימוד שלהן.

שלום בן משה: הצבא מממן 40 אחוז שכר לימוד.

שלום בן משה: הן, למעשה, במקום לשלם כ-20 אלף ש"ח, הן משלמות כ-1,500 ש"ח בלבד.

שלום בן משה: ובסוף הלימודים שלהן, הן מתגייסות לצבא.

שלום בן משה: המחזור הראשון כבר מסיים את השירות הצבאי.

שלום בן משה: משך הלימודים ארבעה סמסטרים.

שלום בן משה: זה שנתיים על-פני שנה וחצי.

שלום בן משה: תכנית לימודים מאוד מאוד מאומצת, מאוד מאוד אינטנסיבית.

יהודית גידלי: זאת אומרת זה מעין חצי עתודה?

שלום בן משה: זה עתודה.

שלום בן משה: אבל היא לא נקראת עתודה מכיוון שהבנות לא נמצאות במעמד הזה, הן לומדות באופן אזרחי.

שלום בן משה: הן מקבלות דחיה מהשירות ואחר-כך חותמות עוד שנה וחצי.

יהודית גידלי: זה בערך מין חצי עתודה.

שלום בן משה: היום בצבא יש כ-80 אחוז, אם אינני טועה, בחיל-האוויר.

שלום בן משה: והיתר הן בחיל המודיעין, בחיל הקשר ובחיל החימוש.

שלום בן משה: עכשיו אני אומר משהו בקשר לשיטת הלימוד.

שלום בן משה: מתברר כשהן לומדות לבד במקצועות האלה, הצלחתן מרובה.

שלום בן משה: רק בנות, הצלחתן בלתי רגילה.

שלום בן משה: כשהן לומדות מקצועות כאלה עם גברים - יש איזה מין תחושה שהבנים יותר מוצלחים.

שלום בן משה: אגב, לא נכון.

שלום בן משה: הצלחתן גבוהה יותר משל הגברים, אני אומר את זה למעט הגברים שנמצאים כאן, שידעו.

שלום בן משה: אנחנו גם כן עשינו סקרים ומחקרים בעניין הזה, הלכנו על המודל הזה אחרי שבחנו אותו גם בארץ וגם בעולם.

שלום בן משה: אז אני יכול לומר לכם שהפרוייקט הזה הולך ומתרחב.

שלום בן משה: והוא טוב לצבא קודם כל, הוא טוב לנשים, כי הוא מביא אותן למקצועות טכנולוגיה מאוד מובהקים.

שלום בן משה: והמצטיינות ביניהן, הצבא מאפשר להן להמשיך ישר ללימודים לתואר מהנדס.

שלום בן משה: כל שנה יש כמה מצטיינות והצבא מממן את לימודיהן והן ממשיכות לתואר מהנדס.

יהודית גידלי: יש להן נקודות קרדיט?

שלום בן משה: ודאי שיש להן.

שלום בן משה: הן לומדות אחר-כך עוד שנתיים וחצי השלמה והן מסיימות תואר מהנדס.

שלום בן משה: אז זה הפרוייקט שרציתי להגיד לכם שאנחנו עושים אותו.

שלום בן משה: הוא נראה בעינינו נכון, הוא מאוד מאוד ממוקד ומאוד מוצלח.

מל פולישוק-בלוך: מה משך השירות של הבנות האלה?

שלום בן משה: הן משרתות שנתיים ועוד התחייבות קבע שנה וחצי.

מל פולישוק-בלוך: וזה מוגבל, הצבא מגביל את המספר?

שלום בן משה: הדבר היחידי שמדאיג כרגע זה ההתמודדות שלהן.

שלום בן משה: כיוון שזה בסוף תלוי רצונה של הבת ושהיא הולכת לבחור במקצוע כזה או אחר, תפקיד כזה או אחר בצבא.

ורד פרוינד: אני באמת אמשיך ככה מהדברים של שלום כי הוא סקר יפה את הפרוייקט.

ורד פרוינד: אני אגיד איך זה נראה מהעיניים שלנו.

ורד פרוינד: אז באמת כשיצאנו לדרך עם הפרוייקט הזה, אנחנו זיהינו מגמה של ירידה בלומדים את מגמות הטכנולוגיות.

מל פולישוק-בלוך: "יצאנו לדרך", מתי זה קרה?

ורד פרוינד: לפי חמש שנים יצאנו לפרוייקט של "רקיע".

שלום מאיר: עכשיו אנחנו פותחים את המחזור החמישי.

ורד פרוינד: ראינו שיש לנו פחות ופחות מתגייסים בוגרי מגמות הטכנולוגיות.

ורד פרוינד: אלקטרוניקה, מכונות, חשמל.

ורד פרוינד: זו מגמה שבטח רשת “אורט” מכירה אותה, משרד החינוך ובטח ובטח בנות.

ורד פרוינד: גם עד היום שמסתכלים על בנות שלומדות את המגמות האלה, עוד אפשר לראות קצת באלקטרוניקה, בודדות בשאר המגמות.

ורד פרוינד: בצבא, השיקול של שילוב נשים במקצועות חליף גברים, מה שנקרא - איפה שאפשר לשים אישה ולפנות את הגבר ללחימה - הוא ערך במיצוי של כוח-האדם.

ורד פרוינד: ובאמת חשבנו איך לפרוץ את העניין הזה במקצועות הטכנולוגיים.

ורד פרוינד: עד לסיפור של פרוייקט "רקיע", יכולנו לשלב בלימודי י"ג-י"ד - זה בעצם ההכשרה - רק מי שלמד בנתיב הטכנולוגי בתיכון.

ורד פרוינד: ובעצם הייחוד של הפרוייקט, אני חושבת - שלום, לא הדגשת את זה - זה שאלה בנות בוגרות עיוני.

ורד פרוינד: זה בנות שלמדו ספרות ואומנות.

ורד פרוינד: בנות לא התמקדו בטכנולוגיה והצענו להן את זה במסגרת האפשרויות הקיימות להן בתוך היעדים הצבאיים.

ורד פרוינד: ואנחנו רואים מבחינתנו הצלחה.

ורד פרוינד: גם בהיקף הבנות שנרתמות לעניין.

ורד פרוינד: היום אנחנו כבר רואים את הבנות אחרי שירות, יש לנו כבר מחזור שסיים את השירות שלו, את ההצלחה בשביעות רצון מבחינתן בשירות.

מל פולישוק-בלוך: הן ממשיכות באזרחי באותם תחומים?

ורד פרוינד: עוד לא בדקנו.

שלום מאיר: הן השתחררו עכשיו בפברואר.

שלום מאיר: חלק נשארו בקבע וחלק השתחררו.

שלום מאיר: והמחזור הראשון היה כולו לחיל-האוויר.

מל פולישוק-בלוך: כמה היו במחזור ראשון?

שלום מאיר: התחילו 120, סיימו 80.

מל פולישוק-בלוך: מה שאת עכשיו מספרת לנו, זה לא מחזק קצת את הדעה של ועדת דברת שלא צריכים חינוך טכנולוגי, אם אפשר לעשות את ההשלמות כל-כך בקלות ומהר?

ורד פרוינד: קודם כל, זה לא כל-כך מהר.

ורד פרוינד: זה מחליף את הי"ג-י"ד שקורה היום.

מל פולישוק-בלוך: לא, אבל גם שמה זה י"ג ו-י"ד.

מל פולישוק-בלוך: השאלה באמת, מה שאתם עושים זה לאלה שלא למדו בכלל.

מל פולישוק-בלוך: אלה שעושים י"ג ו-י"ד, הם גם צריכים לעבור הכשרה כזאת?

ורד פרוינד: לא, זה במקום.

ורד פרוינד: זה י"ג-י"ד.

מל פולישוק-בלוך: אז למה הם צריכים ללמוד?

ורד פרוינד: כי אנחנו מצאנו שבנתיב הטכנולוגי של משרד החינוך בנות לא השתלבו.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור לי.

מל פולישוק-בלוך: אני שואלת עכשיו, אני קצת זזה מהנושא.

ורד פרוינד: מבחינת האפשרות של לבטל את החינוך הטכנולוגי, אנחנו צריכים למצוא ערוצים אחרים כדי להכשיר את הכוח-אדם הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני אשאל את השאלה אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אלה שבאים מערוץ הטכנולוגיה, אתם חוסכים זמן וכסף.

ורד פרוינד: לא.

ורד פרוינד: משקיעים יותר כסף.

מל פולישוק-בלוך: אלה שבאים מהטכנולוגי?

ורד פרוינד: אם הוא בא בוגר כיתה י"ב, אני יודעת לשלב אותו במערכת.

מל פולישוק-בלוך: זו השאלה שלי, אולי זה לא היה ברור.

ורד פרוינד: עדיין אני צריכה אותם עם השכלה יותר גבוהה.

ורד פרוינד: חלקם גם אחרי 12 שנות לימוד בנתיב הטכנולוגי, אנחנו מאפשרים להם להמשיך ל-י"ג, י"ד, כי שם מעריכים שצריך את הידע הזה.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שאני שואלת.

מל פולישוק-בלוך: האם יש פער דרמטי בין אלה שגמרו עיוני ועשו את ה-י"ג, י"ד, לבין אלה שעשו טכנולוגיה וממשיכים את ה-י"ג, י"ד?

שלום בן משה: באיזה מובן?

מל פולישוק-בלוך: מבחינת הידע, היכולת.

שלום בן משה: שניהם הנדסאים, מקבלים תעודה של הנדסאי.

שלום בן משה: אבל זה לא חליף.

שלום בן משה: אני יודע מה את מנסה לשאול.

מל פולישוק-בלוך: לא, היה לנו דיון פה בוועדת החינוך על דברת בהקשר של חינוך טכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני שואלת את ההקשר של נשים.

מל פולישוק-בלוך: האם אנחנו לא צריכים לבזבז את מאמצינו וזמננו בהעברת נשים/בנות למדעים וטכנולוגיה ולתת להן כן לבלות את כיתה ט', י' ו-י"א, בכיף וב-Relax.

מל פולישוק-בלוך: ולהשקיע את המאמצים אחר-כך ב-י"ג, או ב-י"ב, נניח, ולהגיד להן, "או-קיי, עד עכשיו נחתן, עכשיו בואו תעברו הנה".

ורד פרוינד: אל"ף, מדובר במספרים קטנים.

ורד פרוינד: ובי"ת, אני חושבת שלא צריך להגיע לשלב של צבא כדי להתחיל להתעסק עם זה.

ורד פרוינד: אני חושבת שזה צריך להיות בתחום החינוך ואז לראות את הבנות האלה ממשיכות להשכלה הגבוהה בתחום הטכנולוגי.

ורד פרוינד: שרק בשלב צבא, משיקולים כאלה ואחרים, הבת פתאום בוחרת את הערוץ הזה - אני לא בטוחה שזה מה שהיינו רוצות שזה יקרה.

ורד פרוינד: אז זה לגבי הפרוייקט הזה שהוא באמת מבחינתנו הצלחה בשילוב נשים במערכים הטכנולוגיים.

ורד פרוינד: זה מפנה לנו לא מעט שהיו צריכים לעשות במקומן את העבודה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: כרגע סך-הכל יש לכם 500 בנות?

ורד פרוינד: סדר גודל, כל השנים.

ורד פרוינד: אני הייתי רוצה להציג פרוייקט נוסף ואת הזכרת קודם את העתודה.

ורד פרוינד: אז אני אגיד שבתוך העתודה האקדמית שזה בעצם המשך לימודים באקדמיה, ברצף, מתיכון ממשיכים לאוניברסיטאות.

ורד פרוינד: יש לנו מגוון רחב של מגמות שרובן הן מגמות ההנדסה והמדעים המדויקים.

ורד פרוינד: על כל הקשת, אלקטרוניקה ומכונות ומחשבים ואדריכלות ובנין.

ורד פרוינד: באמת קשת רחבה של מגמות.

ורד פרוינד: יש לנו גם בפנים את הרפואה.

ורד פרוינד: ברפואת שיניים, במקצועות הרפואה, הפרה-רפואי.

ורד פרוינד: ויש לנו את כל המקצועות האחרים, כלכלה ומשפטים וכל השאר.

ורד פרוינד: כשאנחנו בוחנים את ההשתלבות של הבנות במסלול הזה, אז אנחנו רואים שהבנות נוטות ללכת למסלול הזה, זה נחשב מסלול איכותי.

ורד פרוינד: היום הוא גם אטרקטיבי, הצבא משתתף במימון שכר-הלימוד של המשתתפים במסלול הזה.

ורד פרוינד: ובמקצוע הרפואה-רפואה, שזה הסף הכי גבוה מבחינה אקדמית, יש לנו שילוב של נשים גם, בשיעור של 45 אחוזים.

ורד פרוינד: 45 אחוזים מהאנשים שהולכים לרפואה מדי שנה - הן נשים.

ורד פרוינד: ומקצועות היתר, המשפטים, הכלכלה, פסיכולוגיה, מדעי החברה, אנחנו רואים שיעור של 42 אחוזים מהמשתלבים שהן נשים.

ורד פרוינד: במקצועות ההנדסה על כל הקשת, רק 16 אחוזים.

ורד פרוינד: ופה אנחנו רצינו לראות איך אנחנו מגדילים.

ורד פרוינד: היה לנו יעד, אנחנו מ-19 אחוז נשים במסלול הזה בכלל עלינו ל-26 אחוזים בשנה האחרונה.

ורד פרוינד: יש לנו יעד להגיע ל-30 אחוזים.

ורד פרוינד: וברור לנו שהשינוי צריך להיות בהנדסה ובמדעים מדויקים.

ורד פרוינד: כי בכלכלה ובמשפטים וברפואה הן שם.

ורד פרוינד: וצריך לראות איך אנחנו עושים את השינוי.

ורד פרוינד: יוזמה שיצאנו לדרך השנה זה המחזור הראשון שעשינו את זה.

ורד פרוינד: אני כיתתי את רגליי כדי לראות איך אני מייצרת מציאות שהעסק הזה יוצא לפועל.

ורד פרוינד: זה לשכנע בתוך הארגון שלי ומחוצה לו, לקחת בנות שרצו להשתלב במסלול, גם במקצועות ההנדסה והמדעים המדויקים, אבל באו בלי רקע לימודי נכון.

ורד פרוינד: לא ניגשו ל-4 ו-5 יחידות מתמטיקה ופיזיקה.

ורד פרוינד: ולא קיבלו את הבונוסים באוניברסיטאות והפכו להיות לא קבילות, למרות שהן מתעניינות בעניין.

ורד פרוינד: ואנחנו דחינו להן את הגיוס בשנה, הכנסנו אותן לתוך המכינות האקדמיות.

ורד פרוינד: הן יודעות שהשירות שלהן בסוף המכינה זה אך ורק מגמות ההנדסה והמדעים המדויקים.

ורד פרוינד: ובשלב של המכינה אנחנו מרביצים בהן תורה מה שנקרא, פיזיקה ומתמטיקה ברמה של 5 יחידות.

ורד פרוינד: מריצים אותן עוד פעם פסיכומטרי, קורס במיומנויות למידה, אנגלית לפטור, בתקווה לצאת לדרך עם קבוצה נוספת של בנות להנדסה.

ורד פרוינד: כמה יש כאלה?

ורד פרוינד: זה שאלה טובה.

ורד פרוינד: אנחנו השנה פתחנו רק עם 25 בנות.

ורד פרוינד: ולצערי פתחתי רק ל-25 בנות כי לא ידעתי להגיד להן עד לרגע האחרון, מה אני נותנת להן.

ורד פרוינד: הלימודים במכינה אקדמית, אני לא יודעת אם את יודעת, יותר יקרים מלימודים בשנת לימודים אקדמית.

ורד פרוינד: וככזה זה לא אטרקטיבי לבחורה.

ורד פרוינד: למה היא צריכה לעשות את זה כשאני מגבילה אותה רק בהנדסות.

מל פולישוק-בלוך: זה על חשבונה?

ורד פרוינד: מישהו היה צריך לממן את זה.

ורד פרוינד: אז הצבא עשה את מרבית הכסף, 8,500 ש"ח שאנחנו נותנים היום לכל עתודאי.

ורד פרוינד: ואת הדלתא שגם הטכניון שהוא המקום האולטימטיבי לביצוע מהלך כזה, זה מגורים, זה כלכלה מחוץ לבית, זה ספרים, זה מחיה.

ורד פרוינד: ואני אומרת לכם, שפה היה הפער שלי.

ורד פרוינד: וחיפשתי במשרד החינוך ולא מצאתי.

מל פולישוק-בלוך: חיפשת מה?

מל פולישוק-בלוך: כסף או אנשים?

ורד פרוינד: עזרה לעזור לבנות האלה.

ורד פרוינד: לא נפגשתי עם האנשים האלה שכאן.

חנה ויניק: בעקרון עד סוף י"ב ופה אנחנו מדברים על משהו שונה.

חנה ויניק: במשרד החינוך יש מלגות.

ורד פרוינד: בסוף מצאתי קצת בקרן אייזנבורג באוניברסיטת תל-אביב, קצת הטכניון נתן ויצאנו לדרך.

ורד פרוינד: אבל בנקודת הזמן שאני ידעתי להגיד לבנות מה יש להן ואיך זה משתלב - הצלחתי לייצר רק 25 בנות.

ורד פרוינד: אני מקווה שבשנה הבאה אנחנו נצליח יותר.

ורד פרוינד: יש לי עוד הצעה.

ורד פרוינד: אולי מפה תצא הבשורה.

ורד פרוינד: אני בתהליך הזה גם ביקשתי לראות, יש מושג כזה במשרד החינוך ויש מושג כזה באקדמיה, ראוי לקידום.

ורד פרוינד: והייתי רוצה לראות איך אנחנו מצליחים על משקל שיעור של הנשים במגמות הטכנולוגיה וההנדסות.

ורד פרוינד: איך אנחנו מצליחים לייצר גם פה איזה שהיא אמירה שנותנים יד לבחורות ללכת על הערוץ הזה, עד שנתייצב, לא for ever.

ורד פרוינד: אבל צריך לתת את הדחיפה הזאת.

ורד פרוינד: והראוי לקידום יכול לעזור במימון מכינה אקדמית כזאתי שהבחור או הבחורה שמוגדרים כראוי לקידום על-פי הכללים הנהוגים היום, שאגב הם רק נתונים סוציו-אקונומיים, יכלו לעזור בדחיפה של בנות נוספות לעניין הזה.

ורד פרוינד: הראוי לקידום בא לידי ביטוי באקדמיה בקבלה.

ורד פרוינד: הם עושים הנחה לאנשים שמוגדרים ראויים לקידום בסף הקבלה.

ורד פרוינד: ואני חושבת שאם בחורה מתמודדת על הפקולטה להנדסת חשמל שזה הסף הקבלה הוא מאוד מאוד גבוה וחסרה במעט נקודות כדי לעבור את הסף הזה, עם הראוי לקידום היא היתה עושה את השינוי, היא היתה מצליחה להיכנס.

ורד פרוינד: אין לי ספק שזה יכל לעשות פריצת דרך ולהכניס עוד, אני לא רוצה להגיד מאות, אלפים, אפילו עשרות בודדות.

ורד פרוינד: אפילו עשרות בודדות זה יכול לעזור.

ורד פרוינד: התפיסה של האקדמיה, אגב, לא לעשות את זה.

ורד פרוינד: מצוינות, מצוינות, לראוי לקידום נראה שכפו עליהם את המושג הזה.

ורד פרוינד: אני חושבת שגם פה צריך לעשות הכפייה הזאת לנשים למספר שנים מוגבל, עד ליצירת האיזון הזה.

ורד פרוינד: בעיני זה פרוייקט מאוד מאוד מיוחד, הוא מוכיח, גם הפרוייקט של "רקיע" וגם הפרוייקט הזה שלצה"ל יש אינטרס, שצה"ל פועל, שצה"ל משקיע משאבים.

ורד פרוינד: והייתי רוצה לראות את זה גם במשרדים ובארגונים גדולים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: ואז אולי נגיע באמת למספרים של אלפים ולא בודדים.

מל פולישוק-בלוך: אז מה עושה “אורט”?

אלי אייזנברג: אנחנו מתשנ"ט פתחנו תכנית, שמי שאבי התכנית זה יעל רום.

מל פולישוק-בלוך: היא הבטיחה שהיא תגיע היום.

אלי אייזנברג: תכנית שנקראת "נערות ‘אורט’ למאה ה-21".

אלי אייזנברג: תכנית תלת-שנתית, שלמעשה היתרון שלה שיטה הוליסטית.

אלי אייזנברג: היא פעלה גם בשטח הקוגניטיבי לקדם את התלמידות במתמטיקה, היא פעלה גם בשטח התודעתי, ישימו להן הרבה מאוד ציונים וחוויות בתעשייה.

אלי אייזנברג: היא פעלה בקבוצות קטנות.

אלי אייזנברג: והיא למעשה פעלה עם תלמידות ותלמידים.

אלי אייזנברג: אני לא משוכנע שבנות שמלמדים אותן בקבוצה חד-מינית, גם אם הן מצליחות יותר טוב בהתחלה, אחר-כך כשהן יוצאות לשוק וצריכות להתמודד מול הגברים - אני לא בטוח שהחינוך הזה הוא נכון.

אלי אייזנברג: אני אומר את זה כהערת אגב למה שנאמר קודם.

אלי אייזנברג: כשאני מסייר בבתי-הספר ואני שואל בת: "למה הצלחת במתמטיקה ב5- יחידות".

אלי אייזנברג: התשובות הן: "המבחן היה קל, המורה היה מצוין, התכוננתי היטב".

אלי אייזנברג: בן שעומד על-ידה ואני שואל אותו "למה הצלחת", הוא אומר: "יש ראש".

אלי אייזנברג: אז זה מתחיל מכאן.

מל פולישוק-בלוך: רגע, עוד פעם.

מל פולישוק-בלוך: היא היה לה קל…

אלי אייזנברג: היה לה קל או המורה היה טוב או שהוא התכוננה.

מל פולישוק-בלוך: לא בגלל שהיא מוכשרת.

אלי אייזנברג: עוד דבר.

אלי אייזנברג: עובדה מחקרית, בנות מורות וגם מורים פונים פי שלוש בשיעור מתמטיקה לבן מאשר לבת.

אלי אייזנברג: התכנית הזאת, עבדנו חזק עם המורים, היא עבדה במשך, כפי שאמרתי, במשך שלוש שנים, אנחנו עבדנו על מספרים של 8,000 תלמידות ותלמידים.

אלי אייזנברג: תמיד יחס הבנות עלה על יחס הבנים.

אלי אייזנברג: אנחנו הצלחנו באותם בתי-ספר שפעלנו, לא כולל טבעון, להכפיל ולשלש את מספר הבנות.

אלי אייזנברג: היתה לנו תרומה של מיליון דולר מחוץ-לארץ, התרומה נגמרה, ולצערי הפרוייקט הפסיק.

אלי אייזנברג: הפרוייקט עולה 200 ש"ח לילד/ילדה בשנה.

אלי אייזנברג: זה התקציב, זה עלה בוועדת החינוך לפני שנתיים, קראנו לעזרה - העזרה לא ניתנה.

אלי אייזנברג: ולדעתי האישית, אם לא יימצאו הכספים - אנחנו נמשיך ונדון בזה עוד שלוש שנים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להבין משהו.

מל פולישוק-בלוך: זה לקידום בנים ובנות?

אלי אייזנברג: היחס של הבנות הוא פי 1.67 יותר מאשר הבנים.

מל פולישוק-בלוך: מה-8,000 התלמידים שעברו את הפרוייקט הזה?

אלי אייזנברג: אז כ-5,000 אלפים בנות וכ-3,000 בנים.

מל פולישוק-בלוך: וכמה מהם באמת הגיעו לאן שרציתם?

אלי אייזנברג: אני אומר לך שאנחנו הכפלנו ושילשנו את מספר הבנות שלומדות 5 יחידות מתמטיקה.

אלי אייזנברג: יש בתי-ספר שהכפלנו במאה אחוז, יש מאתיים אחוז.

אלי אייזנברג: אנחנו התחלנו פרוייקט אחר בפיזיקה שנקרא "מד"צים".

אלי אייזנברג: אתם עוד מעט תשמעו אותו, אחוז הבנות בפיזיקה אצלנו, דיברו פה על 30 אחוז, אצלנו 40 אחוז.

אלי אייזנברג: וכל בת שפועלת בחטיבת ביניים, צריכה להביא עוד שלוש בנות לבחור פיזיקה 5 יחידות.

אלי אייזנברג: הבעיה העיקרית של סקירה מסביב לשולחן, זה בעיקר תקציבים.

אלי אייזנברג: לדעתי אנחנו מפסידים פוטנציאל כוח אנושי.

מל פולישוק-בלוך: זאת הנקודה המרכזית.

אלי אייזנברג: שקיים במדינה ולא מנוצל.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שזמננו הולך ומתקצר, אני רוצה שנשים את הדגש על הנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא רק עושים, זאת אומרת, הרעיון לקדם נשים למעמד שוויוני, הוא כמובן נובע מעצם היותן בנות אדם שוות.

מל פולישוק-בלוך: אבל מעבר לזה בעיניים הכלכליות, המדינה מפסידה כאן פוטנציאל אנושי מאוד איכותי בגלל שהיא לא נותנת להן להתקדם או לא דוחפת אותן להתקדם.

מל פולישוק-בלוך: ועל זה אנחנו מדברים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מפסידים כסף, אם באוצר מבינים כסף.

צבי פלג: אני רוצה לבוא ולומר, היום אנחנו פועלים עם משרד המדע בנושא של בשביל המדע ולקחת ילדים כבר בגיל הגן ובתי-ספר יסודיים כדי להחדיר אותם ולגרות אותם.

צבי פלג: שאנחנו פותחים במרכזי מצוינות עם משרד המדע ואני אומר בכוונה, זה פרוייקטים חדשים.

צבי פלג: כדי להביא הורים וסבים וילדים גם לתוך מרכזי המצוינות האלה, לאתגר אותם למדע וטכנולוגיה.

צבי פלג: אני מברך על כל מה ששמעתי כאן על "רקיע" ועל הפעילות של הצבא.

צבי פלג: עם אכ"א לפני שבוע בחוות השומר.

צבי פלג: הדברים האלה במספרים קטנים.

צבי פלג: אנחנו מדברים במאסות.

צבי פלג: אנחנו מפעילים מערכת של 70 אלף תלמידים צעירים ברשת “אורט”.

צבי פלג: ולכם אני אומר, אני חוזר לדוח דברת, אם משרד החינוך לא יתעשת מהר ולפחות את השש-שנתי יחבר, שאני אוכל לקחת מורים טובים למתמטיקה, פיזיקה ומדעים בחטיבת ביניים, אלא זה יהיה חטיבת ביניים מורים מועסקים על-ידי משרד החינוך ומורה חטיבה ימומן על “אורט” ישראל, לעולם לא נפתור את הפלונטר הזה.

צבי פלג: אני אמרתי את זה לפני ועדת דברת, אמרתי את זה אחרי ועדת דברת, אני אומר את זה עוד היום.

צבי פלג: אני גם ישבתי עם שמוליק הר-נוי ואמרתי לו: "שמוליק, כן יישום לא יישום, בוא לפחות חטיבת ביניים וחטיבה עליונה כבר נאחד, שאני אוכל לקחת מורים הכי טובים, בפיזיקה, מתמטיקה, ששייכים לחטיבה העליונה, שהם יותר מושכלים, יותר מוכשרים, יותר מיומנים, ויעברו לכיתה ז'".

גילה גמליאל: ושיודעים ללמד.

צבי פלג: ויודעים ללמד, שיעברו לכיתה ז'.

צבי פלג: אז אומרים לי: "זה בלתי אפשרי, זה מורה משרד החינוך וזה מורה מ”אורט” ישראל, אי אפשר שהם ילכו לאלה".

צבי פלג: ואני אומר לכם שוב פעם, אני מדבר על ועדת דברת באהבה ובאהדה.

צבי פלג: הדבר הפשוט הזה שלא צריכים שום ועדה.

צבי פלג: החלטה מינהלית של המשרד לבוא ולומר: "רבותיי, כל מורה חדש שמתקבל לחטיבת ביניים, הוא מורה רשות או רשת, נקודה".

צבי פלג: ואפשר לפתור את זה בהחלטה מינהלית.

צבי פלג: הייתי אצל רונית תירוש, אצל כולם הייתי.

צבי פלג: זה בלוק, אי אפשר לעבור את המחסום הזה.

צבי פלג: כי המורים הטובים כרגע, המושכלים יותר, נמצאים בחטיבה עליונה והם מיומנים יותר והם מיומנים כדי לחבב את המדע והטכנולוגיה והם יודעים איך לעשות את זה.

צבי פלג: ואם נמשיך לקחת את המורים למדעים שעבדו פעם באופנה ובספרות, ואני מאוד מעריך את המורים האלה, ועשו הסבה למדע וטכנולוגיה - לא יהיה מדע וטכנולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

אביטל שחר: מכיוון שאני לא באה מתחום החינוך, אבל אני שמחה לראות שגם באמת אנשי החינוך עצמם שמתעסקים בנושאים המאוד ספציפיים, באמת מודעים לעניין שהבעיה היא לא רק לימודית אלא גם עניין של תודעה.

אביטל שחר: ואת עניין התודעה אנחנו חייבים לטפל בו עוד לפני שאנחנו מדברים על מספר יחידות.

אביטל שחר: כי לא יעזור שום דבר, גם הילדות המוכשרות האלה, אם כל הזמן הן יגידו שזה בגלל המורה או מבחן, אז באיזשהו מקום לא נראה גיוס של עוד מספר נשים.

אביטל שחר: לכן העדפה מתקנת - בהרבה מלים אמרת, אבל דיברת על העדפה מתקנת - היא בוודאי שהיא ראויה ופרוייקט של מימון הוא בוודאי ראוי.

אביטל שחר: אבל גם אותה מחלקה במשרד החינוך שעושה פרוייקט כל-כך מעניין עם שדולת הנשים לגבי נערות מובילות שינוי, שמדבר על העצמה ותודעה.

אביטל שחר: יכול להיות שאנחנו מגיעים מאוחר מדי.

אביטל שחר: אגב, יהיה מאוד מעניין בהערכה שלנו להכניס פרמטר שאנחנו מדברים על שינוי עמדות - יהיה שווה לבדוק האם למשל מעבר מ-3 ל-4 יחידות זה חלק מהתוצאות של ההעצמה של האישית שלנו.

אביטל שחר: לדעתי נראה שיש שמה איזשהו תוקף באמת במקום שבו אתה עושה עבודה תודעתית, אתה גם מדבר על הישגים.

אביטל שחר: מצד שני, אני חייבת להעיר הערה.

אביטל שחר: את אמרת, ואני נזהרת תמיד, "אם הם לא ילכו ללמוד מתמטיקה או פיזיקה - הם יהיו בשאנטי".

אביטל שחר: צריך להיזהר.

מל פולישוק-בלוך: אני אמרתי דבר כזה?

אביטל שחר: כן אמרת, "בואו ניתן ללמוד בשאנטי".

מל פולישוק-בלוך: אני אף פעם לא משתמשת במלים האלה.

טלי רוזנבאום: אני אמרתי.

אביטל שחר: באמת צריך להיזהר מהעניין הזה.

אביטל שחר: ואגב לגבי מערכת החינוך ובאמת עידוד ספציפי עם סיפור אישי, אז גם אני רוצה לספר.

מל פולישוק-בלוך: אין לנו זמן, אני ממש מצטערת.

מיכל נחשון: מט"ב הוא מקצוע שמיועד לתלמידים שלא מתמחים במדעים והמטרה היא כן להקנות להם אוריינות מדעית טכנולוגית.

מיכל נחשון: וחלק מהדברים שעלו פה, חנה הזכירה ש-30 אחוז מתמחים במדעים בחטיבה העליונה; רותי בוודאי יכולה לדבר בתוך הביולוגיה מה קורה מבחינת הבנות.

מיכל נחשון: אבל כשמדובר על כל הקבוצה המשלימה האחרת, הנקודה שאנחנו מאוד משתדלים לטפח היא באמת אפשרות להביא לידי ביטוי כישורים מגוונים ושונים של תלמידים ובוודאי לבנות נוח אולי יותר.

מיכל נחשון: גם כשמדובר על הערכה בדרכים מגוונות תוך שימוש בביטוי של יכולות מגוונות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו חייבים לסיים.

מל פולישוק-בלוך: יש לך משהו נקודתי?

מיכל נחשון: אני רק רוצה להדגיש את הנקודה שיש את המתמחים שמאוד חשוב, את המצטיינים שמאוד חשוב לטפח, אבל יש גם את שאר האוכלוסייה הרחבה.

מל פולישוק-בלוך: גילה, ממש בדקה.

גילה גמליאל: ממש בקצרה.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך את יושבת-ראש הוועדה שמצאה לנכון ביום המדע הבינלאומי להציג את זה סביב העניין של קידום נשים בתחום.

גילה גמליאל: אבל בטח ובטח אפשר להבין שוועדת המדע הקודמת וגם כאישה ואני רוצה לברך על כך.

גילה גמליאל: אבל בקצרה אני אומר, כבוגרת פיזיקה, כימיה ומתמטיקה, סיימתי בלימודי פילוסופיה באוניברסיטה.

גילה גמליאל: ואני רוצה לומר שבאמת אותה טראומה שדיברו כאן על אותם מורים מזעזעים במובן של העברת החומר, לא פלא שגם הגענו לאן שהגענו.

גילה גמליאל: בעניין הזה אני מסכימה שצריכה לצאת מפה קריאה היום סביב העניין של השש-שנתי ולהפריד את הנושא בכלל מדוח דברת, עם כל הסייגים שקיימים סביב הדוח, גם לנו אין קשר בין זה לבין הרציונליות של לממש את העניין של שש-שנתי.

גילה גמליאל: אני חושבת שזו אחת מהקריאות שצריכה להיות כאן.

גילה גמליאל: ובנוסף לעבודה המבורכת שגם הוועדה לקידום מעמד האישה, את שמעון בן-דוד שעשינו סיורים מדהימים בתחום.

גילה גמליאל: אין ספק שהדרך עוד רחוקה למימוש השוויון, אבל מפאת קוצר הזמן, לא הייתי פה כל הישיבה, אני מאמינה שנגעתם במרבית הנקודה.

גילה גמליאל: אז זו אחת מהנקודות העיקריות שלטעמי צריך.

גילה גמליאל: כמובן משרד החינוך, הדבר היחיד שיכול לזעזע את המערכות באמת על מנת ליצור את השוויון המדובר.

גילה גמליאל: מכאן צריכה לצאת הקריאה למשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: תודה.

מל פולישוק-בלוך: את רצית להוסיף משהו?

מינה טייכר: אבל זה ייקח יותר מאשר דקה אחת.

מינה טייכר: אני רק אגיד אולי מילה אחת מתוך המצגת.

מינה טייכר: פסקה אחת.

מינה טייכר: כיושבת-ראש המועצה הלאומית לקידום נשים מדע וטכנולוגיה, קו המטרה זה שינוי יותר נשי במדע וטכנולוגיה.

מינה טייכר: וכמובן אנחנו יודעים שזה מתחיל בנערות.

מינה טייכר: וכמו שאת אמרת ככה באמצע כהערת אגב, איך אנחנו גורמים להן.

מינה טייכר: זאת אומרת, זה שיש שאנחנו יכולות לכפות עליהן, תגידו אתן עכשיו הולכות ללמוד מדע וטכנולוגיה.

מינה טייכר: ועל זה רציתי גם לתת איזשהו Action plan וגם לדווח על ישיבה שהייתי בה באיחוד האירופאי ביום חמישי האחרון, שזה היה הנושא שאליו אני הגשתי איזה שהיא תכנית, מישהו אחר הגיש תכנית, והאיחוד האירופאי הולך ללכת על זה.

מינה טייכר: אבל זה משהו כמו 20 דקות.

מל פולישוק-בלוך: אז אולי נעשה ישיבה נוספת.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסיים ולומר שוועדת החינוך שמה לה כמטרה לקדם בנות במקצועות מדעיים וטכנולוגיים.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה קוראת לשרת החינוך, שנושא השוויון בין המינים קרוב לליבה, להשקיע משאבים להעצמת בנות בתחומי לימוד אלו.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה שמעה דיווח ממשרד החינוך על פיילוט שנערך בשיתוף עם הג'וינט וזכה להצלחה, ומציעה להכין תכנית ארצית בשיתוף גורמים שונים.

מל פולישוק-בלוך: את התכנית יש להתחיל בגיל צעיר ככל האפשר.

מל פולישוק-בלוך: וכאן אני נכנסת לדבר שאתם אמרתם, משרד החינוך צריך להעביר, אני רוצה להגיד את זה נכון, אז תתקנו אותי, אתם לא מדברים להעביר מורים לגיל הצעיר יותר, אלא שהתלמידים ילמדו במסגרת של מורים מקצועיים ברשתות ובחטיבות העליונות.

צבי פלג: מדברים על רצף שש-שנתי שבו יוכלו המערכות לנייד מורים מושכלים ומוכשרים כדי לגעת בנוער בגיל צעיר יותר.

מל פולישוק-בלוך: יפה.

מל פולישוק-בלוך: אז זאת הנקודה שאנחנו קוראים למשרד החינוך לפעול למקצוע הנושא המדעי.

מל פולישוק-בלוך: נקודה שלישית, הוועדה קוראת למשרדי החינוך והמדע להעניק מלגות לבנות ללימוד מדעים, כפי ששמענו כאן, מנכ"לית משרד המדע מנתה ונקבה בסכום של 100 בנות לפחות כל שנה, ואני חושבת שאכן, פחות מזה זה פשוט לא עבודה מקצועית.

שלום בן משה: תכניסי גם את משרד התמ"ת, בבקשה, בקריאה שלך.

מל פולישוק-בלוך: למלגות?

שלום בן משה: כן.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מברכת את משרד התמ"ת והצבא על מאמציהם לקידום נשים לבחירת מקצועות טכנולוגיים בצבא ובאזרחי, בפרוייקטים השונים שהוצגו בפני הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: לסיום, שילוב יותר נשים במקצועות מדעיים טכנולוגיים יביא למימוש פוטנציאל נשי איכותי הקיים בישראל שעדיין אינו ממומש ולכן אנחנו קוראים לכל הגורמים לעשות יותר כדי לקדם את הנושא.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, הישיבה נעולה.