ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 409, 2005-03-01 13:00

מל פולישוק-בלוך: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: חלק מהנוכחים כאן יודעים שהנושא הזה מעסיק אותי מאז שאני בכנסת.

מל פולישוק-בלוך: גם בתפקידי הקודם שכיו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה, נדרשתי לנושא זה יותר מפעם אחת.

מל פולישוק-בלוך: אני חוזרת וטוענת, שמדינת ישראל לא עושה את מה שהיא מחויבת לעשות כדי להכין את עצמנו לרעידת האדמה הצפויה.

מל פולישוק-בלוך: אין מחלוקת שתהיה רעידת אדמה.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא העיתוי.

מל פולישוק-בלוך: לצערנו, אנחנו לא יודעים מתי היא תהיה.

מל פולישוק-בלוך: היא יכולה להיות עוד 50 שנה, עוד 500 שנים או עוד 5 דקות.

מל פולישוק-בלוך: האירוע של הצונאמי נותן לנו תזכורת למה שעלול לקרות אם לא נערכים כמו שצריך.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת, שלא צריך להיות מומחה לרעידות אדמה או גיאולוג כדי להבין, שאם היתה כאן מערכת התרעה הרבה מאוד אנשים היו ניצלים.

מל פולישוק-בלוך: בוועדת המדע עסקנו רבות במחקרים השונים.

מל פולישוק-בלוך: זו ההזדמנות בשבילי לומר תודה לד"ר לאור, על כך שהוא קידם ותמך במבצעי המחקרים לגבי החיזוי המוקדם.

מל פולישוק-בלוך: בבארות עומדות של מקורות, מצאו כי המים עלו 50 דקות לפני האירוע.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו ננצל את הדרך הזו ונדע לפני פרוץ האירוע, אנו נוכל לעזור להרבה מאוד אנשים.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת, אנו צריכים להכין את המערכת בשני מסלולים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים שיהיה ברור לכל אחד במערכת החינוך מהו תפקידו במקרה של רעידת אדמה.

מל פולישוק-בלוך: בנוסף, הפעילות שלנו צריכה להתמקד בנושא של המבנים.

מל פולישוק-בלוך: כולנו יודעים שרעידות אדמה לא הורגות אף אחד, ומי שהורג זה אותו מבנה שלא בנוי כמו שצריך.

מל פולישוק-בלוך: המבנים החדשים, מאז שנות ה-70 ועד היום, אלה מבנים שנבנו כבר לפני תקנים משופרים.

מל פולישוק-בלוך: היום אנחנו בונים מבנים שהם עמידים בפני רעידות אדמה, ככל האפשר.

מל פולישוק-בלוך: השאלה הנשאלת היא, מה עושים עם המבנים הישנים.

מל פולישוק-בלוך: מרבית בתי הספר שלנו נמצאים במבנים ישנים.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שזה המצב, אנחנו צריכים לדאוג לכך שהמבנים האלה יהיו עמידים.

מל פולישוק-בלוך: יש אפשרות לעשות את זה.

מל פולישוק-בלוך: זה עולה הרבה מאוד כסף, אבל אנחנו צריכים לא להרפות מהעניין ולדרוש שיוקצה כסף לעניין.

אפרים לאור: גם אני פעם חשבתי שמה שהורג זה המבנים.

אפרים לאור: זה נכון, אבל זה רק הורג חלקית.

אפרים לאור: מה שיותר הורג, זו הבורות.

אפרים לאור: יש המון דברים שאנחנו יודעים ובגופים הממשלתיים יודעים ובעולם יודעים, ולא צריך להתאמץ יותר מדי, אלא להנחיל את מה שיודעים, גם באפשרויות הקיימות.

אפרים לאור: אני חושב כרתיאל שאחראי על המשק של מוסדות החינוך, יכול היה עם אותם שקלים ליצור מבנים עמידים.

אפרים לאור: ההפרש הוא ממש זניח.

אפרים לאור: אותו הדבר גם לגבי התנהגות.

אפרים לאור: יש לנו הרבה מאוד דוגמאות מאזורים שנפגעו מרעידות אדמה בחו"ל, בהם התנהגות נכונה של אנשים הצילה חיים.

אפרים לאור: אם ההתנהגות לא עזרה, אז הסיכול עזר, הטיפול הרפואי עזר והיתה הימנעות משריפות.

אפרים לאור: כוחו החירות הטריוויאליים אינם פועלים.

אפרים לאור: הם עוסקים בכל מיני דברים אחרים, אפילו לא בתלמידי בית הספר.

אפרים לאור: באיטליה היה בית ספר שקרס על 26 תלמידים, אבל למבנים שמהם יצאו התלמידים לשיעור, לא קרה דבר.

אפרים לאור: בבית הספר הזה הוסיפו קומה שנייה מבוטנת, אבל לא התייחסו לקומה הראשונה.

מל פולישוק-בלוך: אתה חוזר לבעיית המבנים.

אפרים לאור: את זה כבר יודעים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים לדעת מה נעשה בפועל.

אפרים לאור: אנחנו חשבנו שמערכת החינוך צריכה להיות אפיק לאוכלוסייה כולה בהנחלת התנהגות נכונה.

אפרים לאור: נקבע מסלול, נקבע מי ילמד את זה ונקבעו שעות לימוד בתוך המערכת.

אפרים לאור: היו אמרו להנחיל את המידע הזה ל-1,800,000 תלמידים ו- 120,000 אנשים סגל עד סוף שנת הלימודים הזו.

אפרים לאור: עד עכשיו, ככל הידוע לי, עברו את זה רק 15,000 אנשים סגל, ומספר התלמידים טרם ידוע.

אפרים לאור: הדבר הזה הוא לא תקין.

אפרים לאור: זה דבר שאפשר היה לעשות והוא תוקצב על ידי ועדת ההיגוי, אבל הכסף סתם נלקח.

מל פולישוק-בלוך: כמה כסף הוקצה לכך?

אפרים לאור: מיליון וחצי שקל.

אודי כרתיאל: אני רוצה להתייחס לנושא הבורות, כי שנת הלימוד תשס"ה התמקדה בנושא של הקניית ידע בנושא של רעידות אדמה.

אודי כרתיאל: בתרגיל השנתי שנערך, הנושא היה התנהגות של ילדים בשעת רעידת אדמה, ולא ירידה למקלטים.

אודי כרתיאל: זה המקום להגיד תודה לאפרים לאור, כי הוא זה שהציף את הנושא, כי חלק גדול מהפגיעות הוא תוצאה מחפצים שנופלים על ילדים.

אודי כרתיאל: אחד הדברים שאנחנו למדנו, זה לקחת ולחזק חפצים בתוך הכיתות.

אודי כרתיאל: כאן יש מודל של התנהגות בתוך הכיתה, מחוץ לכיתה ובאוטובוסים.

אודי כרתיאל: הנושא המרכזי, הוא הנושא של המבנים.

אודי כרתיאל: במערכת יש קרוב ל-3,850 מוסדות חינוך, כאשר במוסד אחד יכולים להיות יותר ממבנה אחד, ו-12,000 כיתות גן.

אודי כרתיאל: בשעות הפעילות של בית הספר, 08:00-14:000, שוהים בתוך המבנים הלאה קרוב ל-2,000,000 איש.

אודי כרתיאל: נכון להיום מנקודת זמן של שנת 2005, ההערכה היא שקרוב ל-1,000 מוסדות חינוך כן עומדים בתקן.

אודי כרתיאל: אני מדבר על מוסדות חינוך שנבנו משנת 1995 וצפונה, מוסדות שנבנו בעשר השנים האחרונות.

אודי כרתיאל: ב-5 שנים האחרונות, רשות לא קיבלה אישור לבניית בית הספר, אלא אם כן הקונסטרוקטור חתם כי הוא בנה את בית הספר על פי התקן.

מל פולישוק-בלוך: כלומר, רבע מהמוסדות מסודרים.

אודי כרתיאל: אני כרגע שם את הזום רק על בתי הספר ולא על גני הילדים.

אודי כרתיאל: בעקבות פגישה שנערכה לפני כחודש אצל מבקר המדינה, בדקנו מספר מוסדות חינוך באופן מדגמי, כאלה שנבנו בשנות ה-60, בשנות ה-70 ובשנות ה-90.

אודי כרתיאל: מצאנו כי העלות המשוערת על מנת להפוך מבנה לעמיד בפני רעידות אדמה, היא בסדר גודל של 700-1,000 שקלים למטר מרובע.

אודי כרתיאל: אם נכפיל את זה, נגיע למיליארד שקל.

אודי כרתיאל: אני רוצה לומר, כי התקציב בשנת 2005 לשיפוץ מבנים במערכת החינוך, הוא 10,000 שקלים.

מל פולישוק-בלוך: אם אתה מתחזק את המבנים, האם אתה יכול באותה הזדמנות גם לשפץ אותם מבחינות אחרות?

אודי כרתיאל: כן, מבחינה אסתטית.

אודי כרתיאל: מתוך 10,000 שקלים אנחנו מקצים 3,000,000 שקלים להנגשת בתי הספר.

אודי כרתיאל: 7,000,000 שקלים הנותרים נועדו לתת פתרונות אחרים במקום לבנות בתי ספר.

אודי כרתיאל: אין כסף ייעודי לנושא של רעידות אדמה, אבל אם מהנדס הרשות בא ואומר לנו כי יש מבנה מסוכן ונציגים של הטכניון פוסלים אותו, גם בגלל הקשר לרעידות אדמה, אז אנחנו מכרזים על המבנה כמסוכן.

אודי כרתיאל: יש כאלה 3-4 מבנים בשנה.

מל פולישוק-בלוך: אמנם לא נוכל להשיג מיליארד שקל מהיום למחר, אבל למה לא בונים תוכנית חומש, כאשר כל חודש יוקצו לנושא הזה 200,000,000 שקלים ולפתור את העניין הזה אחת ולתמיד?

מל פולישוק-בלוך: שחצי יועבר מהרשויות המקומיות וחצי יועבר מהממשלה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא דבר שאי אפשר לעמוד בו.

אודי כרתיאל: אני לא חושב שמישהו יתנגד לזה אם הרשויות המקומיות יעמידו כסף לטובת העניין.

אהוד ענבר: הרשויות המקומיות לא יוכלו להעמיד כסף לטובת העניין.

מל פולישוק-בלוך: אם יחייבו אותן, לא תהיה להן ברירה.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה, ששלושה רבעים ממבני מערכת החינוך לא ערוכים לקראת רעידת אדמה, והילדים שלנו נמצאים בסכנה.

מל פולישוק-בלוך: הסכנה היא גם אם תהיה רעידת אדמה בעוצה לא כל כך חזקה.

מל פולישוק-בלוך: כאשר אנחנו הרגשנו את רעידת האדמה שהיתה בעוצמה של 5.2 במבנה הזה, כאשר כמה דברים זזו.

אפרים לאור: כאשר סיפרתי על המקרה שהיה באיטליה, לא ציינתי שעוצמת רעידת האדמה היתה 5.4.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מדברים על עוצמה של 9, אלא על רמות הרבה יותר נמוכות.

אהוד ענבר: בעוצמה של 9, גם התקן לא יעזור.

מל פולישוק-בלוך: אני יודעת.

מל פולישוק-בלוך: בשנה האחרונה היו מספר רעידות בעוצמה של בין 5 ל-6.

מל פולישוק-בלוך: זה נכון שיש עוד כמה מרכיבים שמשפיעים על עוצמת רעידת האדמה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא מספיק שהועצמה תהיה 6, זה תלוי גם בסוג הסלע וסוג הקרקע.

מל פולישוק-בלוך: בכל שנה ישנן רעידות אדמה במדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: זה לא משהו ערטילאי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עדים כאן למחדל חמור ביותר של מערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: מי ייתן את הדין במקרה שיקרה אסון, חלילה?

אודי כרתיאל: אותה רשות שלא תעמיד את הכסף לטובת הנושא.

מל פולישוק-בלוך: מה זאת אומרת שאין כסף לרשות המקומית?

מל פולישוק-בלוך: הרשות המקומית צריכה להחליט מהו סדר העדיפויות שלה.

מל פולישוק-בלוך: מה יותר חשוב, תקציב הגינון, שלפעמים מגיע לכמה מיליונים, או תקציב של חיזוק המבנים במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: מה יותר חשוב שראש העיר ייסע לחו"ל או לא ייסע?

מל פולישוק-בלוך: מה יותר חשוב, להקים עוד מוסד תרבותי או לחזק את המבנים?

מל פולישוק-בלוך: מדובר על סדרי עדיפויות.

אהוד ענבר: את מדברת על רשויות גדולות.

אהוד ענבר: רשויות שנתמכות ממענק האיזון, לא יכולות להרשות לעצמן את זה.

אהוד ענבר: רוב הרשויות שניזונות מתקציב המדינה, לא יוכלו להפריש את הסכומים האלה לחיזוק מבנים.

אהוד ענבר: זה לא יבוא במקום משהו אחר, כי אין גם פעילות אחרת.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו לוקחים את הסכום הכולל של מיליארד ומחלקים את זה ל-5 שנים, מדובר ב-200,000,000 שקלים.

מל פולישוק-בלוך: אם אני לוקחת בחשבון שהרשויות והממשלה ישתתפו יחדיו בעלות, מדובר ב-100,000,000 שקלים.

מל פולישוק-בלוך: את הסכום הזה צריך לחלק ל-200 רשויות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נראה כי הסכום הזה הוא לא בשמים.

מל פולישוק-בלוך: אם כל רשות תתמקד בחמישית מהמבנים בכל שנה, נראה כי אפילו לא מדובר בעשרות מיליונים.

מל פולישוק-בלוך: לא יכול להיות שנגיד כי הסכום הכולל הוא מיליארד שקלים, ניבהל ולא נעשה כלום.

מל פולישוק-בלוך: זה מצב שהוא לא תקין.

מל פולישוק-בלוך: זה מחדל של רשויות שיכולות לעשות ולא עושות.

מל פולישוק-בלוך: זה לא שהן לא יודעות מה לעשות.

מל פולישוק-בלוך: הן יודעות איך לעשות, מה לעשות ויש את הכלים לעשות, אבל הן לא עושות כלום כיוון שהן לא חושבות שזה הדבר הכי חשוב לעשות.

מל פולישוק-בלוך: זה אל שאין כסף יש כסף במערכת, והשאלה היא אייך מחלקים אותו.

מל פולישוק-בלוך: זה עניין של סדרי עדיפויות.

מל פולישוק-בלוך: לדעתי, העניין של בטיחות התלמידים בבתי הספר, הוא בראש ובראשונה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא שאנחנו עוסקים בדבר שלא הולך לקרות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עוסקים בדבר שראינו מה יכולות להיות תוצאותיו לפני חודשיים.

אתי בנימין: את אמרת דבר חשוב.

אתי בנימין: מה שחשוב לנו, זו הבטיחות של הילדים שלנו.

אתי בנימין: משרד החינוך לא יודע לעשות שום דבר מעבר להנחיות.

אתי בנימין: משרד החינוך מחק מספר התקציב שלו את הסעיף שמתייחס למפגעי בטיחות.

אתי בנימין: כל התקציב הזה לא קיים במשרד החינוך.

אתי בנימין: הם מחקו את הסעיף הזה והטילו את העול על הרשויות המקומיות.

אתי בנימין: בירושלים יש היום מספר מבני חינוך שבהם אבנים נושרות מהקיר.

אתי בנימין: מה עושה הרשות?

אתי בנימין: מגדרת את המבנים והופכת את חצרות בתי הספר לבתי מעצר.

אתי בנימין: אני לא יודעת מה יקרה באותם מבנים בזמן של רעידת אדמה.

אתי בנימין: העלות של הטיפול באותם מבנים היא 6,000,000 שקלים ומשרד החינוך לא מוכן להשתתף בעלות הזו.

מל פולישוק-בלוך: האם אין מישהו באוצר שהילד שלו לומד שם?

מל פולישוק-בלוך: אני ראיתי איך הם פועלים כאשר זה נוגע להם אישית.

אתי בנימין: משרד החינוך מתעלם מנושא הבטיחות.

אתי בנימין: אף תלמיד לא קיבל השנה הדרכה בנושא של רעידות אדמה.

אתי בנימין: אני אתאר לכם סיטואציה שהיתה בפעם האחרונה בה היתה רעידת אדמה.

אתי בנימין: תחילה אמרו לתלמידים לצאת מהכיתות לחצר.

אתי בנימין: פתאום התקבל דיווח בביפר, להיכנס לכיתות.

אתי בנימין: אחר כך מישהו העביר דיווח, לצאת שוב מהכיתות.

אתי בנימין: הזעיקו אותנו ההורים לשמור על הילדים בחצרות בתי הספר.

אתי בנימין: אף אחד לא ידע מה קורה.

אתי בנימין: דיווחים מסודרים לא היו.

אתי בנימין: אף אחד לא ידע איך מתנהגים.

אתי בנימין: אנחנו לא מחכים לעוד רעידת אדמה אחת, שאנחנו לא יודעים מה תהיה עוצמתה ואז אולי יימצאו תקציבים.

מל פולישוק-בלוך: השאלה אם יהיה בשביל מי.

אורי פריזלנדר: לי אין כל קשר לנושא ל הדרכה בבתי הספר, למעט העובדה שיש לי 3 ילדים במערכת החינוך.

אורי פריזלנדר: אני יודע מהילדים שלי כי היתה הדרכה.

אורי פריזלנדר: את מדברת על האירוע שהיה טרום ההדרכה, בפברואר 2004.

אורי פריזלנדר: אז היה כשל במערכת, ולמרות כל הדיווחים שנמסרו מאיתנו לגורמים שהי צריכים להימסר, מנכ"לית משרד החינוך החליטה שהיא מוציאה ומכניסה ילדים.

אורי פריזלנדר: אני מקווה שהלקחים הופקו.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא לא אם אתה מקווה, אלא אם אתה יודע האם הופקו המסקנות.

יצחק אסרף: אני יכול לומר, כי כן הופקו הלקחים.

אתי בנימין: מי מוסמך להנחות?

אורי פריזלנדר: אנחנו מעבירים את האינפורמציה לגורמים מסוימים, משטרה, פיקוד העורף וגורמים אחרים, שאמורים להעביר את זה ליתר הגורמים.

אורי פריזלנדר: אני הייתי רוצה להתייחס לנושא של בניית בתי ספר חדשים.

אורי פריזלנדר: היום כאשר בונים שדה תעופה, כמו שדה תעופה חלופי באילת, במסגרת תזכיר איכות הסביבה שעושים יש פרק שמטפל בתגובת האתר המסוים לרעידת אדמה.

אורי פריזלנדר: אני חושב שבית ספר חדש שנבנה למספר מסוים של תלמידים הוא מבנה לא פחות רגיש, ולכן יש מקום שהוועדה תמליץ כי גם לגבי בתי ספר חדשים שנבנים ייכנס פרק של תגובת האתר לתאוצות קרקע, במסגרת תזכיר השפעה על הסביבה.

מוטי סלע: בתי ספר זה לא פריט שאנחנו מתייחסים אליו.

מוטי סלע: אתה מתכוון לעשות את אותו דבר שנעשה במסגרת תזכיר השפעה על איכות הסביבה, אבל זה לא באותה מסגרת.

מל פולישוק-בלוך: למה לא?

מוטי סלע: כי אנחנו במשרד לאיכות הסביבה לא מטפלים בבתי ספר.

מוטי סלע: אנחנו דורשים אל זה לגבי פרוייקטים שיש להם השפעה סביבתית.

מל פולישוק-בלוך: בתזכיר השפעה על הסביבה מדובר על כל מבנה שיש בו פעילות רבה.

מל פולישוק-בלוך: לעיתים אפילו ממבנה של בית מגורים גדול או בית מלון גדול מבקשים תזכיר השפעה על הסביבה, ולא רק מתעשיות מזהמות.

מוטי סלע: נכון.

מוטי סלע: אנחנו מתייחסים גם למלונות או לפרוייקטים שיש להם השפעה כלשהי על הסביבה.

מל פולישוק-בלוך: מה ההבדל בין מלון לבין בית ספר.

מוטי סלע: מלון קשור באיזשהו אופן לאיכות הסביבה.

מוטי סלע: בית ספר לא נכנס בפריטים שאנחנו מתייחסים אליהם בתזכירי השפעה על הסביבה.

מוטי סלע: אפשר לאמץ את העיקרון הזה ולבקש מכל בית ספר שנבנה את אותם סעיפים שאנחנו מבקשים.

מוטי סלע: יכול להיות שזה יהיה במסגרת חוק התכנון והבנייה.

מל פולישוק-בלוך: עדיין לא הבנתי מה ההבדל בין מלון לבין בית ספר מבחינת השפעה על הסביבה.

מוטי סלע: אנחנו לא מדברים על כל בית מלון, אלא על בית מלון שמוקם בתוך שמורת טבע או על חוף ים המלח.

מרינה סולודקין: האם אין סטנדרטים של בנייה לגבי בתי ספר חדשים שנבנים?

אורי פריזלנדר: ההמלצה שלי, היא שכאשר בונים בתי ספר, גם המרכיב הזה ייכנס למערך השיקולים.

אודי כרתיאל: אני יכול לומר, שהוא נכנס.

אודי כרתיאל: לפני חצי שנה ערכנו שיחה עם אפרים ולמדנו את המושג של תאוצה.

אודי כרתיאל: לפי המפות שקיבלנו, ישנם מקומות שהם מועדים, ושם אנחנו מבקשים לערוך את הבדיקה הזו.

אודי כרתיאל: בשאר הארץ, אנחנו לא מבקשים זאת.

אודי כרתיאל: אם על שבר יגור הולכים לבנות בית ספר, אנחנו נבקש זאת.

מל פולישוק-בלוך: לפעמים מדובר על מבנה של סלע וקרקע שמאיצים את העוצמה.

אורי פריזלנדר: תופעות של הגברה.

מל פולישוק-בלוך: אודי, אני מזמינה אותך לקרוא עבודה של חוקר בטכניון, בנושא של אותם כוחות שמגבירים את עוצמת רעידת האדמה.

אורי פריזלנדר: אני יכול לומר, שעד היום לא נעשה לגבי שום בית ספר במדינת ישראל סקר תגובת אתר לפני בנייתו, בניגוד למבנים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבקשים שזה ייכנס למערכת השיקולים שלכם במשרד החינוך.

יצחק אסרף: אני רוצה לעשות סדר בנושא של ההיבט המבצעי.

יצחק אסרף: המשטרה, בתוקף האחריות שלה לביטחון הפנים וגם בתחום של אסון המוני, היא זו שאחראית לתת את תמונת המצב, לעשות בקרת נזקים, לצאת עם הודעות ולתת הנחיות.

יצחק אסרף: לאחר האירוע בפברואר הופקו לקחים מרמת המפכ"ל וראש אג"ם, בוצעו תחקירים והופקו לקחים.

יצחק אסרף: הנושא זה גם תורגל בתוך המשטרה.

יצחק אסרף: המגמה היום היא, שתוך דקות ייצאו הודעות והנחיות.

מל פולישוק-בלוך: באיזה אמצעים יוצאת ההודעה?

יצחק אסרף: ההודעה יוצאת במסגרת דרכי תקשורת של המשטרה, כמו מוקדי ביפר.

יצחק אסרף: יש לנו משל"טים מחוזיים של המשטרה שיוציאו הודעות למחוזות.

יצחק אסרף: אנחנו גם מחוברים בתקשורת ישירה למכון הגיאו-פיזי, משם אנו נקבל דיווח על עוצמת רעידת האדמה, למרות שברגעים אלה זה פחות חשוב.

יצחק אסרף: מה שחשוב זו בקרת הנזקים והוצאת הנחיות.

מל פולישוק-בלוך: זה חשוב, אבל זה השלב הבא.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עדין בשלב של רעידת האדמה.

מל פולישוק-בלוך: עד רעידת האדמה, אנחנו רוצים שהמבנים יהיו מספיק חזקים ועמידים בעת רעידת אדמה.

מל פולישוק-בלוך: השלב השני, הוא ההנחיות שניתנות לתלמידים בעת רעידת האדמה.

יצחק אסרף: אני מדבר כאן רק על ההיבט המבצעי.

יצחק אסרף: אני יכול לומר כי אחת לשנה פיקוד העורף והמשטרה בשיתוף עם משרד החינוך מבצעים תרגיל שהנושא שלו הוא רעידת אדמה.

יצחק אסרף: אנו מתרגלים איך להוציא את התלמידים ואיזה הנחיות לתת בשלב הראשון ובשלב השני.

יצחק אסרף: הכוונה של המשטרה היא לתת הנחיות מיידיות תוך דקות ספורות.

מל פולישוק-בלוך: בתקשורת יש צבעים שונים למצבי כוננות שונים.

מל פולישוק-בלוך: אתם צריכים לוודא מה היתה העוצמה ולפי זה להכריז על צבע הכוננות.

אפרים לאור: את לא קראת כנראה את החומר על אזעקות השווא ועל הטעויות.

מל פולישוק-בלוך: אני מעדיפה שתהיינה 10 אזעקות שווא מאשר מקרה אחד אמיתי שבו לא פועלים נכון.

יצחק אסרף: יש הודעות בצורות שונות.

יצחק אסרף: זה חשוב, אבל באותם רגעים פחות חשובה לנו העוצמה.

יצחק אסרף: יש לנו פריסה כל כך גדולה בשטח, עד שאנחנו יכולים לדעת תוך דקות מה קורה בכל מחוז, האם בתי ספר קרסו או בניינים אחרים קרסו וכו'.

מל פולישוק-בלוך: אתה מדבר על בניינים שקרסו, ואני מדברת על מצב הדומה לזה שהיה פה בפברואר.

מל פולישוק-בלוך: היתה רעידת אדמה, כאשר במשך 3 שעות לא נתנו לנו להיכנס למליאה, כי היו סדקים ולא ידעו מה עלול לקרות עוד רגע.

מל פולישוק-בלוך: נניח שבניינים לא קרסו אבל הפלורסנט זז מעט, איך אתה תדע על כך?

מל פולישוק-בלוך: הרי אין לך חשיפה לכל מבנה בכדי לדעת מה קורה.

מל פולישוק-בלוך: אתה יכול להציב כללי התנהגות בהערכות כלליות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים מהן תאוצות הקרקע בכל מקם, ולפי זה אתה יכול להנחות לעבור לביצוע כללי התנהגות של צבע מסוים.

מל פולישוק-בלוך: כך, כל אחד יודע איך להתנהג בהתאם לצבע שהוכרז עליו.

יצחק אסרף: אני אעלה את הרעיון הזה בפני הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: שאלתי אותך קודם איך אתם מעבירים את המידע.

יצחק אסרף: אנחנו מעבירים את המידע לקב"טים, והם מעבירים את המידע לבתי הספר.

מל פולישוק-בלוך: איך אתם מעבירים את המידע לקב"טים?

גבי טוראל: אנחנו פיתחנו פתרון שנועד להנחיה בו זמנית במקרה של אירוע המוני.

גבי טוראל: הרעיון הזה קיבל אישור תקני ומבצעי של פיקוד העורף ואגף הביטחון של משרד החינוך.

גבי טוראל: הייחודיות של הפתרון הזה, היא שהוא מאפשר בו זמנית לדווח ברמה ארצית, ברמה אזורית וברמה יישובית.

גבי טוראל: פיקוד העורף מרשת אזורים שהם בתחום סמכותו, הגליל העליון, יהודה ושומרון.

גבי טוראל: במשרד החינוך היוזמות מאוד מוגבלות.

גבי טוראל: היחידה זהו מותקנת במעט מאוד בתי ספר.

גבי טוראל: עלול להיווצר מצב של תלות בדיווח של מערכות אחרות, במקום להיעזר במערכת הזו שיודעת לדווח בו זמנית לכל הגורמים.

מל פולישוק-בלוך: אם כך, צריך לדאוג לכך שתהיה מערכת של תקשורת שלא תלויה בדבר.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים היטב שבאירוע בפברואר הכל נפל.

אפרים לאור: הדבר הזה הוא טוב וכולם נהנו ממנו באירוע שהיה בפברואר, כי שום דבר לא קרה.

אפרים לאור: השתרש בתוך מוח האנשים, כי זה טוב ומירס טוב, וכי כל יתר הדברים הם פחות טובים.

אפרים לאור: זה לא ברור לי.

מל פולישוק-בלוך: אני לא אומרת שזה הפתרון היחידי.

מל פולישוק-בלוך: התפקיד שלך, הוא שבכל מוסד חינוכי תהיה איזושהי מערכת שתעביר באותה שנייה את ההודעה.

יצחק אסרף: היום יש דרכי הגעה מהירות.

יצחק אסרף: אנחנו עובדים עם קב"טים של מוסדות חינוך ואנחנו יודעים להעביר להם את ההודעות.

מל פולישוק-בלוך: כמה זמן זה מהיר בשבילך?

יצחק אסרף: אני מדבר על דקות.

מל פולישוק-בלוך: דקות זה המון.

יצחק אסרף: אני מדבר על דקה שתיים.

יצחק אסרף: גם למשטרה לוקח דקה שתיים לעשות את הבדיקות שלה.

יצחק אסרף: ראש אג"ם קבע, כי אם ההנחיה תצא ב-5 דקות הראשונות, זה סביר.

מל פולישוק-בלוך: בטלוויזיה הראו את הילד שצעק למשפחה שלו, כי מתקרב צונאמי.

מל פולישוק-בלוך: הוא הציל את המשפחה שלו.

אפרים לאור: לשם כך לא צריך שום פטנט של תקשורת.

מל פולישוק-בלוך: זה מחייב להכיר את התופעה ולדעת להתנהג בהתאם.

מל פולישוק-בלוך: אם הילד הזה היה מחכה 5 דקות, אולי זה היה מאוחר מדי.

אפרים לאור: זה בדיוק העניין.

אפרים לאור: הבנות שלי יודעות מגיל 3 מה הן עושות כאשר הן רואות שהדברים זזים באופן מסוים.

אפרים לאור: המפכ"ל לא צריך להגיד להן מה לעשות ולא צריך להעביר להן הודעה דרך ביפר.

מל פולישוק-בלוך: אתה בהחלט צודק שלכל אחד צריך שתהיה את ההבנה הזו.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר לרשת מלמעלה כל כיתה וכיתה.

מל פולישוק-בלוך: עדיין, זה לא סותר את העובדה שצריכה להינתן הנחיה.

מל פולישוק-בלוך: בן זוגי שהוא גיאולוג, היה בסיור של גיאולוגים בטורקיה באותו יום בו התרחשה רעידת אדמה מאוד חזקה.

מל פולישוק-בלוך: הם נסעו במכונית ולא הרגישו כלל שהיתה רעידת אדמה.

מל פולישוק-בלוך: כאשר הם חזרו לאותה עיר, הם ראו שהיא נעלמה כליל.

מל פולישוק-בלוך: לא תמיד האדם יכול לזהות האם באמת משהו זז.

מל פולישוק-בלוך: לכן, אנחנו צריכים לסמוך על זה ולא רק על זה.

מרינה סולודקין: אני רוצה שתצא חוברת הדרכה.

מל פולישוק-בלוך: במערכת החינוך ישנה חוברת הדרכה.

מל פולישוק-בלוך: האם יש לכם את החוברת הזו גם בשפות אחרות?

אודי כרתיאל: אני יודע שזה קיים רק בשפה העברית, אבל אני יכול לבדוק את זה.

מל פולישוק-בלוך: כדאי לחשוב הלאה.

מל פולישוק-בלוך: יש בתי ספר ערביים בארץ, למשל.

אפרים לאור: כל דבר בעתו.

אפרים לאור: את החוברת הזו לא מחלקים לקריאה עצמית, אלא לאחר שיעור.

אפרים לאור: אני נפגשתי עם אנשים מהסקטור הלא יהודי ותדרכתי אותם להתמודדות עם רעידת אדמה.

אפרים לאור: מאז שום דבר לא קרה שם, ולכן לא צריך לחלק חוברות.

מל פולישוק-בלוך: הכוונה היא לא לחלק חוברות.

מל פולישוק-בלוך: הכוונה היא שמנהל המוסד והמורים שלו ידעו מה צריך לעשות.

אפרים לאור: צריכים להגיע אליהם, להעביר להם שיעור ואחר כך להשאיר להם את החוברת.

מל פולישוק-בלוך: יש לך נטייה תמיד להגיד, כי אי אפשר לעשות את זה כי עוד לא עשינו את זה.

מל פולישוק-בלוך: צריך לעבוד באופן מערכתי.

איציק מימון: אני רוצה לחזור כמה צעדים אחרוה.

איציק מימון: מדינת ישראל חוקקה חוק שקובע, כי כל ילד במדינת ישראל מגיל 5 עד גיל 16 נכלל במסגרת חוק חינוך חובה.

איציק מימון: אנחנו יודעים כי מערכת החינוך לא מוכנה מבחינת בטיחות.

איציק מימון: אנחנו יודעים שמערכת החינוך לא מוכנה לשעת חירום.

איציק מימון: ראינו את זה גם במלחמת המפרץ.

איציק מימון: אנחנו יודעים שמערכת החינוך גם לא מוכנה לרעידת אדמה.

איציק מימון: האם אנחנו כאפוטרופוסים, כאחראים על ילדנו הקטנים, לא עוברים על החוק כאשר אנחנו שולחים אותם לבית הספר?

מל פולישוק-בלוך: יש עוד כמה סימני שאלה כאלה.

מל פולישוק-בלוך: ישנה אלימות, סכינאות וכו'.

איציק מימון: אני כרגע מדבר על נושא המבנים.

איציק מימון: משרד החינוך החליט לבטל כמעט לגמרי את נושא התקצוב לביטול מפגעי הבטיחות.

איציק מימון: אם נקרא את הדו"ח של ארגון ב"טרם" ואת הדו"חות של חדרי המיון שמדווחים על ילדים שנפגעו מאותם מפגעים שדיווחנו עליהם שנה קודם, אנחנו נבין שלאף אחד לא אכפת.

איציק מימון: הנושא לש רעידת אדמה הוא רק חלק מהתמונה כולה.

איציק מימון: איך אנחנו יכולים מחר בבוקר לשלוח את הילדים שלנו לבית הספר?

איציק מימון: אני יודע שבית הספר לא מוכן לרעידת אדמה, לבטיחות ולשעת חירום.

איציק מימון: אם אני לא שלח את הילד שלי לבית הספר, יגיע אלי קצין ביקור סדיר ויגיד לי שאני עבריין כי אני לא שולח את הילד שלי לבית הספר.

איציק מימון: מול מי אני אמור להתמודד.

מל פולישוק-בלוך: זו בדיוק הסיבה שבגללה אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני יכולה להבטיח לך שאני לא אצביע בעד תקציב החינוך אם לא יסודר העניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: אולי חברת הכנסת סולודקין מוכנה להצטרף אלי.

מרינה סולודקין: אני כבר 3 שנים לא מצביעה בעד התקציב.

מל פולישוק-בלוך: יש לך הרבה סיבות לכך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יכולים ללחוץ.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מקיימים את הדיון כדי להגיד לכל המערכות שיושבות פה, להקציב כסף לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: יושב פה נציג של השר האחראי לנושא של מוכנות לרעידות אדמה.

מל פולישוק-בלוך: אצלו גם יש תקציבים לכך.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מבקשים ממך שתעביר את המסר הזה לשר הממונה.

אפרים לאור: הוא קיבל את הדיווח הזה לפני הדיון, בפגישה הראשונה שנפגשנו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נמשיך ללחוץ על פואד, שהוא השר הממונה, על ראש הממשלה, על שר האוצר ושרת החינוך, כדי שיבינו שהמחדל הזה יהיה על הכתפיים שלהם אם חלילה יקרה משהו לילדים שלנו.

מל פולישוק-בלוך: חבל שנציג השלטון המקומי יצא.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת, שזה לא נכון להגיד כי מדובר במיליון שקל וללכת הביתה.

מל פולישוק-בלוך: אם תפרקו את זה לגורמים, תראו שזה בר ביצוע.

מל פולישוק-בלוך: אם אתם תכינו תוכנית עבודה שמחולקת ל-5 שנים ותתחילו לטפל בעניין, תראו שגם השיפוצים עליהם אתם מדברים יכללו בתוך זה.

מל פולישוק-בלוך: כבר יש לנו 7 מיליון שקלים ראשונים.

מל פולישוק-בלוך: אני הייתי יו"ר ועד הורים של בית ספר ישן ברעננה, שקיים כבר 80 שנה.

מל פולישוק-בלוך: נדהמתי לראות שכל מטפי האש, לא היו תקינים.

מל פולישוק-בלוך: יש לנו כמה מבנים שעדיין קיימים עם גג אסבסד, כאשר בחורף הפלורוסנטים היו שקועים בתוך שלוליות של מים.

מל פולישוק-בלוך: אני הבאתי מהנדס שהוא איש בטיחות, והוא עשה סקירה בכל מבנה.

מל פולישוק-בלוך: באנו לראש העיר עם מכבי האש, ודרשנו שהדברים האלה יתוקנו.

מל פולישוק-בלוך: הדברים אכן תוקנו.

מל פולישוק-בלוך: עשו מערכת חדשה של כיבוי אש, תיקנו את הפלורוסנטים ואת כל יתר הדברים עליהם הצבענו.

מל פולישוק-בלוך: נציגי ההורים צריכים לדרוש שהדברים ייעשו.

מל פולישוק-בלוך: במידה והדברים לא ייעשו, אל תשלחו את הילדים לבית הספר.

איציק מימון: בפברואר 2002 יצא חוזר, שהמנכ"לית חתמה עליו.

איציק מימון: משרד החינוך קבע כי אחת לשנה תתבצע בדיקת בטיחות, כאשר הבדיקה תסתיים חודשיים לפני פתיחת שנת הלימודים והליקויים יתקנו עד 10 ימים לפני פתיחת שנת הלימודים.

איציק מימון: הם כתבו את זה, והם לא מיישמים את זה.

עמוס סלומון: אני רוצה לחזור לנושא של הבנייה, ששם קבור הכלב.

מל פולישוק-בלוך: זה הנושא המרכזי.

אודי כרתיאל: זה הנושא העיקרי לגבי בתי ספר קיימים ולא לגבי בתי ספר חדשים.

עמוס סלומון: קודם ציינת שאתן מבקשים מהמהנדס שיחתום שהמבנה נבנה לפי התקן.

עמוס סלומון: אנחנו יודעים היום שהתקן לא תמיד עונה על הבעיה והסיכון הסיסמי הוא יותר חמור ממה שהתקן היום דורש.

עמוס סלומון: לכן, בנייה לפי התקן אינה ערובה לכך שהמבנה עמיד בפני רעידות אדמה.

עמוס סלומון: הכל תלוי במצב.

עמוס סלומון: בחלק מהמצבים יש אפשרויות של הגברת התאוצות.

מל פולישוק-בלוך: האם התקן לא מתייחס למרכיבים האלה?

עמוס סלומון: לא בצורה מספיקה.

עמוס סלומון: הוא לא עונה על הבעיות האלה.

עמוס סלומון: ישנם מצבים של יציבות מדרונות, במידה והמבנה נבנה על שיפוע הוא שהמבנה נמוך מאוד.

עמוס סלומון: חתימה של מהנדס כי המבנה נבנה על פי התקן, אינה אומרת שהוא עמיד בפני רעידות אדמה.

עמוס סלומון: אני חושב שתזכיר השפעה לסביבה הוא מכשיר מצוין.

עמוס סלומון: אפשר לבדוק באותה הזדמנות את תופעת הרדון, הקרינה וסיכונים סביבתיים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שחייב להיות תזכיר השפעה לסביבה.

מל פולישוק-בלוך: אולי צריך לעשות את זה גם לגבי מבנים קיימים.

עמוס סלומון: הנושא הזה נבחן על ידי מומחים בנושא.

עמוס סלומון: המשרד לאיכות הסביבה נותן למומחים להגיב על הממצאים, וכתוצאה מזה ישנן הנחיות לבניית מבנים.

עמוס סלומון: יכול להיות שיש טעם לעשות רשיון בית ספר, כך שלאחר כמה שנים יידרש חידוש רשיון.

מל פולישוק-בלוך: האם אתם במשרד לאיכות הסביבה יכולים לחייב דבר כזה בהתאם לסמכויות שיש לכם היום?

מוטי סלע: אין לנו סמכויות.

מוטי סלע: גם הסמכויות האלה נובעות מחוק התכנון והבנייה.

מל פולישוק-בלוך: האם אתה חושב שיש מקום לחקיקה בנושא הזה?

מוטי סלע: אני חושב שצריך לבדוק את זה.

מוטי סלע: אני חושב, שאפשר דרך חוק התכנון והבנייה לעשות את זה והכניס תיקון שיחייב שהתייחסות סיסמית.

אפרים לאור: כבר היום החוק מחייב זאת.

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו מדברים על מבנים קיימים ולא על מבנים חדשים.

מל פולישוק-בלוך: אם זה לא יהיה בחקיקה, זה לא יחייב אף אחד.

מוטי סלע: אנחנו פועלים לגבי בניינים חדשים.

עמוס סלומון: אני רוצה לחזור לרעיון של רשיון.

עמוס סלומון: אני לא בקיא במצב היום, אבל יכול להיות שאפשר יהיה להגדיר רשיון לבית ספר, כך שמדי כמה שנים יהיה ניתן לדרג את המבנים.

עמוס סלומון: בעוד כמה שנים אנחנו נדע יותר לא רק לגבי רעידות אדמה אלא גם לגבי דברים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מכם, את הנקודות שאתם חושבים שתהיה אליהן התייחסות אותו רשיון.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לעשות שינוי חקיקתי בנושא הזה של רשיון לבית הספר.

מל פולישוק-בלוך: כמו שאנחנו דורשים מכל מכולת רשיון עסק, אנחנו צריכים גם לדרוש את זה מבית הספר.

מוטי סלע: כיוון שאני ראש אגף רישוי עסקים במשרד לאיכות הסביבה, אני יכול לפנות בשמך לוועדת ההיגוי הבין-משרדית לרישוי עסקים ולשאול, אם יש אפשרות כזו.

מוטי סלע: אני חושב שזה בעייתי, כי זה שלך המדינה.

אודי כרתיאל: המבנה הוא לא של המדינה, אלא של הרשות המקומית.

מוטי סלע: הרשות המקומית היא רשות הרישוי מטעם הרשיון, ולכן זה נראה לי בעייתי.

מוטי סלע: האם משרד החינוך לא נותן רשיון לבית הספר?

אודי כרתיאל: זה קיים רק בחינוך הלא רשמי.

מל פולישוק-בלוך: אז בואו ניקח את זה מהחינוך הלא רשמי ונחיל את זה גם על בתי הספר של המדינה.

מל פולישוק-בלוך: זה נראה אבסורד, כי הרי המדינה היא זו הראשונה שצריכה לקיים את התנאים הבסיסיים.

מל פולישוק-בלוך: אתמול שמעתי את ביבי אומר, כי הוא אמר בצחוק אבל הוא מתכוון לכך שהמדינה תלך לבג"צ על העניין של הגדר.

מל פולישוק-בלוך: לראיה, בתי הספר של המדינה לא עומדים בתקן.

מל פולישוק-בלוך: יכול להיות שאם נדרוש רשיון, נמצא שצריך לסגור חצי מבתי הספר.

אודי כרתיאל: בתי הספר הישנים לא עומדים בתקן, אבל בתי הספר החדשים כן.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מדברים על בתי הספר החדשים, אם כי גם כאן יש מקום לשיפור.

מל פולישוק-בלוך: גם לגבי מבני מגורים ומבנים אחרים, שמענו מאנשי התקן על הבעיות הקיימות.

מל פולישוק-בלוך: בכל מקרה, אני רוצה לשים את הדגש על המקום שבו המצב הוא יותר אקוטי.

מל פולישוק-בלוך: הוא יותר אקוטי במבנים הישנים שמהווים שלושה רבעים ממערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: לכל אחד מכם יש מישהו שנמצא במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: אתם שולחים את הילדים שלכם למקום מסוכן.

אפרים לאור: כאשר הבנות שלי אומרות לפעמים שהן לא רוצות ללכת לבית הספר, אני לא אומר מילה.

מל פולישוק-בלוך: לפני כמה זמן היתה יוזמה של אחת מחברות הכנסת להקטין את החופש הגדול, כי הרחוב הוא מסוכן.

מל פולישוק-בלוך: התגובה של הבן שלי היתה, שבית הספר הוא הרבה יותר מסוכן.

אפרים לאור: כל מה שנוגע לכך שבתי הספר יהיו בנויים טוב יותר, יעבור את כל המסלולים.

אפרים לאור: אני תדרכתי את כרתיאל בנושא הזה.

אפרים לאור: כל מה שאפשר כדי למנוע סיכונים, אנחנו נעשה.

אפרים לאור: מה שהוצע כאן, יועבר כהמלצה לוועדת שרים.

אפרים לאור: אנחנו נפעל בכל מקרה שיש ספק, גם אם פירושו של דבר זה שלא בונים השנה 1,200 כיתות.

מל פולישוק-בלוך: אבל הכנסנו כאן מרכיב נוסף שלא הייתם מודעים אליו.

אפרים לאור: יש כל מיני דברים בתחום מדעי האדמה שגם אנחנו לא יודעים.

אפרים לאור: זה מתחדש כל הזמן.

מל פולישוק-בלוך: את מה שאנחנו הזכרנו פה היום הגיאולוגים יודעים כבר הרבה מאוד זמן.

מל פולישוק-בלוך: אני מצפה ממי שהולך לבנות מערכת וממי שאחראי על מערכת החינוך ועל המוכנות לקראת רעידת האדמה, להכיר את כל מה שקשור לרעידות אדמה.

אפרים לאור: מה שיהיה, ייכנס.

מל פולישוק-בלוך: תעשה קורס לכל מי שאחראי על מבנה ציבור.

אודי כרתיאל: עשיתי את זה למהנדסים היוצאים.

מל פולישוק-בלוך: תביא גיאולוגים ומומחים מהשטח.

אודי כרתיאל: הבאתי.

מל פולישוק-בלוך: אבל העובדה היא שלא הכל יודעים.

אפרים לאור: מחרתיים יש יום עיון בחיפה בהשתתפות 100 מהנדסים, ובמועד אחר יש יום כזה למהנדסים באזור המרכז.

מל פולישוק-בלוך: להנחות לא לבנות בית ספר על שבר גיאולוגי, זו לא חוכמה.

מל פולישוק-בלוך: גם ילד בכיתה ג' יודע את זה.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת על דברים שהגיאולוגים יודעים, ומי שצריך להיות אחראי על אישור מבנה ציבור לא יודע.

מל פולישוק-בלוך: את המחקר על תאוצות הקרקע קראתי כבר לפני שנתיים.

אפרים לאור: את הדבר הזה יודעים, השאלה היא באיזה מידה ובאיזה נקודות יודעים זאת.

אפרים לאור: המדינה לא ממופה.

מל פולישוק-בלוך: אז תגדיל את המחקר.

אפרים לאור: זה נעשה.

מל פולישוק-בלוך: אולי לא מספיק.

מל פולישוק-בלוך: אם אחרי שנתיים שאנחנו מדברים על הנושא הזה שלח רעידות אדמה עדיין לא סיימו את כל המחקרים בנושא הזה ואת כל המיפויים, אז אני לא יודעת למה אתם מחכים.

אפרים לאור: אני יכול לתת לך נתונים לגבי ההספקים של הצוותים שמודדים את הדברים האלה.

מל פולישוק-בלוך: זה לא התחום שלי במסגרת הוועדה הזו, אבל בעוד כמה חודשים שאני אהיה בוועדת ביקורת המדינה, אתה תבוא ותיתן את התשובה.

אפרים לאור: אני ביקשתי שהנושא הזה ייכנס לתוך תוכניות ההבראה של 60 רשויות שהממשלה מימנה.

אפרים לאור: התשובה שנתן לי מנכ"ל משרד הפנים, היא שההזדמנות הזו היא לא טרמפ לעשייה של עוד דברים.

אפרים לאור: אני חושב שזו טעות.

מל פולישוק-בלוך: מתי קיבלת את התשובה הזו?

אפרים לאור: ביוני.

מל פולישוק-בלוך: כיוון שיש עכשיו שר חדש, תציגו בפניו את הבעיה ואולי תגלו התייחסות אחרת לנושא.

אפרים לאור: כאשר ניתן כבר כסף לרשות, צריך להתנות את זה בטיפול גם בסוגיות האלה.

אפרים לאור: בנוסף, אני חושב שהתרגיל של מוסדות חינוך עולה המון כסף, כאשר התועלת היא אפס.

אפרים לאור: אין שום קשר בין תרגול בקריית שמונה לתרגול באילת.

אפרים לאור: בזבזו שם המון כסף ועשו הרבה הצגות, כאשר התועלת היא זעירה.

מל פולישוק-בלוך: איציק, האם אתה חושב שאין תועלת לתרגילים האלה?

יצחק אסרף: המשטרה ופיקוד העורף עושים את זה כבר שנים, ואי אפשר לומר שאין לזה תועלת.

מל פולישוק-בלוך: כמה זה עולה?

יצחק אסרף: אני לא יודע.

מרינה סולודקין: ד"ר לאור, אני חושבת שזו דעה אישית שלך.

אפרים לאור: למה זו דעה אישית?

מרינה סולודקין: התרגול נותן ניסיון.

מרינה סולודקין: אתה לא אחראי על כל דבר.

אפרים לאור: אני אחראי על הנושא שתרגלו.

אפרים לאור: ב-6 מקומות עשו הדגמה על בית ספר אחד.

אפרים לאור: הביאו שם את כל מה שיש במדינת ישראל ועשו הצגה של מיטב היכולת ב-6 נקודות במדינת ישראל.

אפרים לאור: הדבר הזה לא מתרגל שום דבר היערכות לרעידת אדמה חזקה שאנחנו מדברים עליה, וזה עולה הון.

אתי בנימין: זה נעשה בכל בתי הספר.

אתי בנימין: זה לא נעשה רק ב-6 מוקדים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מל פולישוק-בלוך: מערכת החינוך לא ערוכה לרעידות אדמה.

מל פולישוק-בלוך: המחדל הוא ממשי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו קוראים לממשלת ישראל לתקן את המחדל, משום שאם יהיה אסון הם אלה שיהיו אחראים לנושא.

מל פולישוק-בלוך: לכן, אנחנו דורשים שבאותם מבנים, ומדובר בשלושה רבעים ממוסדות במערכת החינוך שנבנו לפני 1995 שלא על פי התקן המחייב, תוכן תוכנית חומש להעמדת המבנים האלה בתקן.

מל פולישוק-בלוך: ההיערכות הזו חלה לא רק על הממשלה, אלא גם על ראשי רשויות מקומיות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נדרשנו לנושא של התייחסות סיסמית למבנים קיימים וחדשים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רשמנו לפנינו שהאחראי במערכת החינוך על בינוי ותקצוב יכניס את ההתייחסות הסיסמית למבנים החדשים שהוא מתכנן.

מל פולישוק-בלוך: בנוסף, המשרד לאיכות הסביבה יבחן את האפשרות לערוך תזכיר השפעה לסביבה גם על מבנים קיימים.

מל פולישוק-בלוך: דבר נוסף שהועלה בישיבה וייבדק על ידנו, זו חובת רשיון למוסד חינוכי שיעמוד בתקנים מחייבים מבחינה בטיחותית.

מל פולישוק-בלוך: ראש מדור שיתוף פעולה, תכנון וחירום מהמשרד לביטחון פנים, מתבקש להכין כללי התנהגות ברורים מראש על פי רמת הסיכון שמתאימה לחוזק רעידת האדמה, כולל תאוצות קרקע.

מל פולישוק-בלוך: במקביל, אנחנו מבקשים מד"ר אפרים לאור לסיים בהקדם את כל המחקרים והמיפוי של כל המקומות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו קוראים לוועדי ההורים, כל אחד במקומו הוא יבדוק את בית ספרו ויכן תוכנית עבודה עם אנשי מקצוע, כאשר אנחנו נשמח לשמוע על הממצאים.

מל פולישוק-בלוך: תוציאו קול קורא לכל ועדי ההורים, שכל אחד יבדוק במקומו האם בית הספר שלו ערוך לרעידת אדמה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לקרוא שלא לשלוח את הילדים לבתי ספר שלא עומדים בתקנים המחייבים המינימליים.

אפרים לאור: אני מציע לכם להזמין אותי לשיחה.

מל פולישוק-בלוך: תעשו ישיבה ותשמעו ממנו מה צריך לעשות.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, הישיבה נעולה.