ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 408, 2005-03-01 11:00

מל פולישוק-בלוך: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת מחה"כ גילה פינקלשטיין להציג את הצעת החוק שלה.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה להודות לגיא פינקלשטיין ולרותי קפלן, שסיפרו לי על הבעיה הזו לפני שנה והציגו לי ולעוזרים שלי, אייל והראל, את הבעיה.

גיא פינקלשטיין: אנחנו עובדים על זה מאוד קשה כבר שנה, והגענו למסקנה שחייבים לעזור לאוכלוסייה הזו של ליקוי הלמידה, כי אין שום חוק שמסייע להם.

גיא פינקלשטיין: כשהייתי מנהלת בית ספר תיכון, הגיעו אליי תלמידים ליקויי למידה, כאשר מי שהיה לו כסף עבר אבחון ומי שלא היה ו כסף לא עבר אבחון.

גיא פינקלשטיין: למי שהיה כסף לעשות אבחון, הגיע למבחני הסיום וקיבל הארכת זמן והטבות.

גיא פינקלשטיין: יש כאלה שהעזרה שהרשות המקומית רצתה להעניק להם, ךא היתה מספיקה.

גיא פינקלשטיין: מדובר באוכלוסייה קטנה של 10%-25%, שהעזרה לה יהא מאוד חשובה להמשך חייה והמעורבות שלה בחברה.

גיא פינקלשטיין: אם אנחנו רוצים שהאוכלוסייה החשובה הזו, שרובה מורכבת מאנשים מאוד אינטיליגנטים, תהיה מעורבת בחיים שלנו ואנו נוכל להפיק ממנה תועלת מרובה, צריך לעזור לה.

גיא פינקלשטיין: לפי מחקר שערכנו, העלות של החוק היא 10,000,000 שקלים.

גיא פינקלשטיין: זה לא חוק יקר כל כך, כאשר החשיבות שלו היא עצומה.

גיא פינקלשטיין: אנחנו רצינו שמוועדת החינוך תצא קריאה לשרת החינוך, למנות ועדה ממלכתית.

גיא פינקלשטיין: רק ועדה ממלכתית היא ועדה ניטרלית, שכוללת אנשים מקצוע שהם עצם היו ליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: לכך יש מסר חברתי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יותר מדי נדרשים לחקיקה שמתערבת במערכת ההשכלה הגבוהה.

מל פולישוק-בלוך: כל הזמן אני מקבלת ריקושטים, כי אנחנו נותנים להם עוד מכה ועוד מכה על הראש.

מל פולישוק-בלוך: אני לא נגד החוק הזה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לעשות את הדברים מאוד בזהירות, בצורה שכמה שפחות תתערב בצורה גסה בעייני המערכת.

מל פולישוק-בלוך: לפי החוק, ות"ת זה הגוף שצריך לדאוג לתכנון ותקצוב של מערכות להשכלה גבוהה.

גיא פינקלשטיין: אבל מערכת ות"ת היא אינטרסנטית, היא זו שקובעת כמה ליקויי למידה יש ומה לתת לליקויי הלמידה.

גיא פינקלשטיין: אני מדברת על הקמת ועדה ממלכתית אובייקטיבית.

מל פולישוק-בלוך: הות"ת זה הגוף הממלכתי האובייקטיבי שצריך לפעול למען ההשכלה הגבוהה בצורה הכי יעילה ומוצלחת שיש.

מל פולישוק-בלוך: אם יש צורך מסוים שנקרא, סטודנטים עם לקויות למידה, ות"ת יכול להתייעץ עם ועדת מומחים בנושא.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להקים ועדה מיוחדת לכל נושא.

מל פולישוק-בלוך: ידוע לנו מישיבות קודמות בוועדה, שנעשו הרבה מאוד תהליכים לקידום הנושא.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להתעלם מזה.

גיא פינקלשטיין: כרגע אנחנו במצב ביניים ואין שום תקנות ביניים.

גיא פינקלשטיין: התלמיד שעבר אבחון בתיכון מגיע לאקדמיה ומבקשים ממנו לעבור שוב אבחון, כאשר בכל מוסד הוא נדרש לאבחון שונה.

גיא פינקלשטיין: הוא צריך בכל פעם מחדש להציג את המום שלו ולהתעמת עם זה.

גיא פינקלשטיין: צריך שתהיה אחידות בנושא הזה.

גיא פינקלשטיין: אני הייתי רוצה שגיא פינקלשטיין, רכז עמותת לש"ם, יציג את הנושא.

גיא פינקלשטיין: רותי קפלן היא מקימת העמותה ויו"ר העמותה, והיא תוכל אחר כך לתת רקע יותר כללי.

גיא פינקלשטיין: על פניו, יש פה בלבול של מושגים שצריך לשים אליהם לב.

גיא פינקלשטיין: הצעת החוק הנוכחית נתפסת לנושא של המועצה להשכלה הגבוהה וות"ת, וזו טעות יסודית.

גיא פינקלשטיין: הגופים האלה הם באמת הגוף הרציני היחידי שפועל בתחום.

גיא פינקלשטיין: פרופ' נחמיה בן ציון, ז"ל, לקח את הנושא הזה וקידם אותו מאוד ביחד עם הפעילות של העמותה, שהביאה למהפכה אמיתית, גם בקנה בינלאומי.

גיא פינקלשטיין: קל מאוד להיתפס למי שעושה, ולומר כי רק עליו אנחנו מדברים.

גיא פינקלשטיין: בנוסף, סטודנטים המתמודדים על ליקויי למידה לא לומדים רק במוסדות המועצה להשכלה גבוהה.

גיא פינקלשטיין: הם לומדים גם תחת מה"ט.

גיא פינקלשטיין: אני אישית דיברתי לפני יומיים עם שלום בן משה.

גיא פינקלשטיין: שם יש עשרות אלפי שמובחנים כליקוי למידה.

גיא פינקלשטיין: אלה אנשים שלא הצליחו להתקבל לאוניברסיטאות, או העדיפו ללמוד לימודי הנדסאי, שהם פחות מלימודי הנדסה מבחינת הסטטוס האקדמי שלהם.

גיא פינקלשטיין: ראש מה"ט לא מתנגד לחוק.

יעל מלצר: אבל החוק לא יחול על מה"ט.

גיא פינקלשטיין: אני מנסה להציג פה תזה שהיא קצת יותר רחבה מהפריזמה שמוצגת כרגע בהצעת החוק, ולהביא איזשהו צורך שקיים בשטח.

גיא פינקלשטיין: אנחנו פועלים היום במעל ל-40 מוסדות להשכלה גבוהה, כאשר לא כולם הם מוסדות השייכים לות"ת.

גיא פינקלשטיין: אני לא מדבר רק על הנדסאים, אלא גם על טכנאים ולימודים במוסדות פרטיים.

גיא פינקלשטיין: אף אחד לא מחייב את ההשכלה הפרטית לתת תמיכה לסטודנטים הלאה.

גיא פינקלשטיין: יכול להיות שהצעת החוק הזו תחייב את הקריה האקדמית בקריית אונו, שהתואר לה מוכר על ידי המל"ג, לתמוך בסטודנטים עם ליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: אם הקריה האקדמית לא מחויבת לפעול כך היום, ואים לה את ות"ת שעוזרת לה כמו שהיא עוזרת למוסדות האחרים, מי ידאג לליקויי הלמידה שם?

גיא פינקלשטיין: בדרך לכאן דיברתי עם מועמדת ליו"ר אגודת הסטודנטים שם, שהיא לקויית למידה מרקע סוציו-אקונומי קשה, ברכה שטיינברג.

גיא פינקלשטיין: היא סיפרה לי על העדר הכתובת במכללה לנושא ליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: האגודה מנסה להיכנס למכללה הזו כבר כמה שנים, אבל לא מצליחה.

גיא פינקלשטיין: למכללה אין שום אינטרס לעשות זאת.

גיא פינקלשטיין: אנשים שמרוויחים שם מיליון או שני מיליון שקל, היו יכולים להקדיש קצת לליקויי הלמידה.

גיא פינקלשטיין: כל המכללות האלה שנותנות תואר ישראלי, לא מחויבות לפעול.

גיא פינקלשטיין: אין להם גיבוי של ות"ת או של מל"ג, ואין להם מחויבות לפעול על פי החוק.

גיא פינקלשטיין: דווקא שם יש המון ליקויי למידה, כי תנאי הקבלה הם יותר נמוכים.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה לפתוח את הפריזמה לכיוון הזה.

גיא פינקלשטיין: החוק הזה הוא לא חוק כל כך יקר.

גיא פינקלשטיין: אני עשיתי חישוב קטן ומצאתי כי כבר היום מוקצים 10,000,000 לתחום הזה.

גיא פינקלשטיין: ות"ת הקציבו 4,000,000 שקלים ועוד למערכת האבחון.

גיא פינקלשטיין: פרוייקט פר"ח הקצה עוד 3,000,000 לתחום, ומשרד החינוך נתן מדי פעם איזה מעשר.

גיא פינקלשטיין: גם משרד הביטחון הקצה בשנים האחרונות סכום מסוים לאבחונים.

גיא פינקלשטיין: ראש מה"ט אמר לי שיש לו 500,000 שקלים להקצות לנושא, אבל אין לו דרך לעשות זאת כי אין צו אישור להשיג מפקח על התחום.

גיא פינקלשטיין: יש לנו בערך 10,000,000.

גיא פינקלשטיין: עם עוד 10,000,000 שקלים היינו יכולים לעשות חוק מדהים לתפארת מדינת ישראל, ברוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שכבר קיים.

גיא פינקלשטיין: מדובר בחוק לא יקר שיש לו מסר חברתי.

גיא פינקלשטיין: החוק לא חייב להקצות תקציב לקריה האקדמית בקריית אונו, אבל הוא יכול לצאת מנקודת הנחה, שכל אדם שמקיים השכלה גבוהה במדינת ישראל מחויב, ברוח הצעת החוק הזו וברוח חוק השוויון, לתמוך באנשים עם ליקויי למידה שלומדים באותו מוסד.

גיא פינקלשטיין: המועצה להשכלה גבוהה דורשת מהקריה האקדמית לעמוד בסטנדרט אקדמי, אבל היא לא מבקשת מהם להיות מחויבים לתת תמיכה לליקויי למידה, תמיכה לאנשים עם מוגבלויות אחרות, העדפה מתקנת לאנשים ממעמד סוציו-אקונומי מסוים וכו'.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה שיהיה חוק שיחייב אותם לעשות את זה.

גיא פינקלשטיין: אני לא רוצה את ה"טובות" של המועצה להשכלה גבוהה בעניין הזה.

גיא פינקלשטיין: אין לי שום דבר כנגד התהליך שהובילה המועצה להשכלה גבוהה.

גיא פינקלשטיין: הם הובילו תהליך מקצועי, ואמרתי את זה כבר בראשי דבריי.

גיא פינקלשטיין: הם ממשיכים להוביל תהליך מקצועי,ואמרו לי שהם יקצו אפילו עוד 1,000,000 שקל.

גיא פינקלשטיין: זאת לא חוכמה גדולה.

גיא פינקלשטיין: אם המוסדות להשכלת עובדי הוראה ייכנסו אליהם, אז זה ברור שהם יצטרכו להקצות עוד 1,000,000 שקלים.

גיא פינקלשטיין: אם יותר ויותר מרכזים נותנים יותר שירותים מקצועיים, זה ברור שהם צריכים עוד 1,000,000 שקלים.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה לומר כי גם תקציבה של המועצה להשכלה הגבוהה, נשחק השנה.

גיא פינקלשטיין: הפסיכומטרי, שהוא אחד מההתאמות הנדרשות בקבלה ללימודים היום, עושה עוול אדיר עם אוכלוסיות שלמות, ביניהן ליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: יש להם את המחקרים שלהם ואת הטיעונים המכובדים שלהם, אבל בסופו של דבר מגיעות אליי מאות פניות בשנה של אנשים שלא יכולים להתקבל למוסדות אקדמיים בגלל הפסיכומטרי.

גיא פינקלשטיין: גם המועצה להשכלה גבוהה צריכה לעשות רביזיה בתהליך שלהם.

גיא פינקלשטיין: אני חושב שחוק יעזור להם לעשות זאת.

גיא פינקלשטיין: אנחנו תומכים בסטנדרט האקדמי ובחופש האקדמי.

גיא פינקלשטיין: זו אחת מאבניי היסוד של מדינה דמוקרטית ופלורליסטית, והיא חייבת להישמר.

גיא פינקלשטיין: גם המועצה להשכלה גבוהה חייבת להבין, שאי אפשר להצר את הדיון בנושאים שלא קשורים אליו, באמתלה של החופש האקדמי.

גיא פינקלשטיין: נושא האבחון של לקויות למידה, שהמועצה להשכלה גבוהה מטפלת בו, אינו קשור לסטנדרט האקדמי ולחופש האקדמי.

גיא פינקלשטיין: זה נושא פרה-רפואי, שיש לטפל בו בוועדות ממלכתיות, שלא הוקמו, לצערי.

גיא פינקלשטיין: למועצה להשכלה גבוהה אין שום עניין להתנגד לתהליכים האלה של אבחון מסודר בישראל ושל התאמות שלא פוגעות בחופש האקדמי.

גיא פינקלשטיין: הם צריכים לשים את הוטו רק איפה שזה פוגע.

גיא פינקלשטיין: הם לא יכולים להצר את כל הדיון ולעצור אותו בגלל חופש אקדמי וסטנדרט אקדמי.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו נקים ועשה ממלכתית שלא קשורה להשכלה גבוהה, אלא רק מאפיינת אדם בעלי ליקויי למידה, כאשר יש לקויות שמתגלות בגיל צעיר ויש כאלה שמתגלות בגיל יותר מבוגר, אולי יש מקום שהכותרת של החוק תהיה, "חוק זכויות של אנשים עם לקויות למידה".

מל פולישוק-בלוך: אז יהיה מנגנון שלם שיגדיר אותם, יאפיין אותם ויאבחן אותם לכל מיני צרכים, שאחד מהם הוא לצורך לימודים.

מל פולישוק-בלוך: זה יתחבר לכללים מסוימים שהות"ת יהיה מחויב לגבי השכלה גבוהה.

מל פולישוק-בלוך: זה יתחבר לכללים אחרים של המערכת החינוך או של משרד התמ"ת.

מל פולישוק-בלוך: כך נעשה אבחנה.

מל פולישוק-בלוך: מצד אחד יהיה אבחון של אדם, בדיוק כפי שעושים לגבי נכים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ננתק בין הצורך להגדיר אדם עם כל האבחונים שלו, באמצעות אנשים מקצועיים חסרי פניות, לבין כל המוסדות שיצטרכו להתנהג בהתאם עם אדם שיבוא עם טופס כזה.

גיא פינקלשטיין: החינוך וההשכלה זה המסוע לעתיד.

גיא פינקלשטיין: את מעלה פה טיעון מעניין, שאני לא רוצה לסתור אותו להתנגד אליו.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה להסכים איתו ולומר, שאני רוצה שיהיה חוק מסוים שיגדיר מי הם ליקויי למידה ומי רשאי לאבחן אותם, וגם ייתן להם זכויות.

גיא פינקלשטיין: לקויות למידה זה לא רק למידה.

גיא פינקלשטיין: אני יושב שבוועדה המייעצת לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהוקמה בתוקף חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ובוועדה הזו ניסחנו התאמות בתעסוקה בשוק החופשי לאנשים עם לקות למידה.

גיא פינקלשטיין: אני לא יודע איך להתייחס להצעה שלך ואני לא רוצה להעלות הצעות שיבלמו תהליך.

גיא פינקלשטיין: אני מוכן לקבל כל הצעה שתקדם אותנו לכיוון שבו אנחנו נוכל להשתלב באופן שווה בחברה, בזכות ולא בחסד.

גיא פינקלשטיין: אני רוצה תהליך מהיר ונכון.

גיא פינקלשטיין: אנחנו נגררים על השולחנות האלה כבר הרכבה מאוד זמן, ולא מגיעים להישגים שמספקים טיפול ב-10%-15% מהאוכלוסייה.

גיא פינקלשטיין: אנחנו לא מדברים רק על 3% באקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: לפני מספר חודשים ערכנו ישיבה בנושא, תלמידים בעלי לקויות למידה במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: משרד החינוך התגאה לספר שלנו שהוא הקדים את האבחון לכיתה ז'.

מל פולישוק-בלוך: לדעתי, זה מגוחך.

מל פולישוק-בלוך: מה עושה ילד בכיתה א' או בגן?

מל פולישוק-בלוך: האם עד כיתה ז' הוא ישנא את עצמו ואת המערכת, יהיה מסובך ויצא לתרבות רעה?

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים להוציא את זה מהמערכות השונות ולבנות מנגנון אחר, שילך לקראת אותם אנשים.

משה אהרוני: בראשית דברי אני רוצה לומר, כי ההצעה שהעלית, שמאפשרת חוק כללי יותר שמדבר על זכויות של אנשים עם לקויות למידה ולא רק על סטודנטים, הוא מאוד נכון.

משה אהרוני: אני חושב שזה הכיוון הנכון.

משה אהרוני: לאורך כל הדרך אנחנו התנגדנו לחוק ספציפי שמדבר על סטודנטים בלבד, ולא בגלל שאנחנו נגד סטודנטים לקויי למידה.

משה אהרוני: אנחנו בעדם ואנחנו פועלים המון שנים בנושא הזה.

משה אהרוני: אנחנו התנגדנו לחוק כזה, כי חשבנו שהחוק הזה מיותר וכי זו סוג של התפרצות לדלת פתוחה, מתוך כמיהה לחוקק חוק.

משה אהרוני: יש פה ערבוב בין סטודנטים במערכת ההשכלה הגבוהה, הנדסאים, טכנאים, תלמידים בבתי ספר תיכון וכו'.

משה אהרוני: כולם בעלי ליקויי למידה שזקוקים לסיוע ואנחנו בעד זה, אבל החוק מדבר רק על סטודנטים.

משה אהרוני: החלוק מתייחס לאוכלוסייה שלגביה נעשים דברים ויש פתרונות מאוד יפים.

משה אהרוני: אנחנו חושבים שהחוק רק יכול לפגוע במה שנעשה היום.

משה אהרוני: אני אנסה לסקור בקצרה את מה שנעשה היום.

משה אהרוני: פרופסור נחמיה לב ציון, ז"ל, הקים ועדת היגויי, שיושבים בה מטובי המוחות באוניברסיטאות, פסיכולוגים ומומחים לנושא הזה.

משה אהרוני: אני מזה שמרכז את הוועדה.

משה אהרוני: הזו.

משה אהרוני: הות"ת הקציבה 4,000,000 שקלים לנושא הזה החל משנת תש"ס.

משה אהרוני: בנינו מודל תקצוב שמתמרץ את המוסדות לפעול בנושא זהה, לתת התאמות, חונכות, שיעורי עזר, טיפול רגשי, סדנאות לפיתוח מיומנויות למידה ועוד דברים רבים.

משה אהרוני: אנחנו אפילו מתקצבים כל מיני אביזרים טכניים, שאנחנו מעודדים לרכוש, כמו תוכנות מיוחדות וכו'.

משה אהרוני: עם בתש"ס קיבלו רק 3,000 סטודנטים התאמות במערכת ההשכלה הגבוהה, בתשס"ה קיבלו כבר 8,300 סטודנטים את ההתאמות האלה.

משה אהרוני: זו עלייה עצומה שאנחנו מייחסים אותה לעלייה במודעות של הסגל המנהלי והסגל האקדמי, וזאת בעקבות הפעולות שלנו.

מל פולישוק-בלוך: מזמן הגענו למסקנה שכולנו לקויים במידה זו או אחרת, וזה עניין רק של מינוח ומינון.

משה אהרוני: זה נושא שיש עליו סמינרים שלמים.

רותי קפלן: הוא מתכוון ל-8,300 סטודנטים שאובחנו כליקויי למידה.

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו רואים שבצפון תל אביב יש הרבה מאוד ליקויי למידה שאובחנו ביחס למקומות אחרים, כאשר יש כמה מביניהם שאין מקום שיקבלו את האבחון הזה.

גיא פינקלשטיין: אבל זה לא באקדמיה.

מל פולישוק-בלוך: אני מדברת בכלל על מערכת החינוך.

משה אהרוני: נכון להיום, בכל המוסדות המתוקצבים יש מרכז תמיכה וסיוע לסטודנטים בעלי ליקויי למידה, שמתוקצב על ידנו.

משה אהרוני: הנושא של האבחון היווה עבורנו בעיה מאוד גדולה.

משה אהרוני: אנחנו נכנסנו לנושא הזה וגילינו שיש שוק פרוץ לגמרי.

משה אהרוני: המאבחני9ם הפ4רטיים הם בעלי אינטרס כלכלי מובהק.

משה אהרוני: בנוסף, השכלת המאבחנים היא לא אחידה.

משה אהרוני: לפעמים הם פסיכולוגים, לפעמים הם עובדים סוציאליים ולפעמים הם מאבחנים דידקטיים.

מל פולישוק-בלוך: האם יש חוק שמסדיר את הנושא הזה של המאבחנים?

גיא פינקלשטיין: אנחנו השקענו 2,000,000 שקלים ופיתחנו, בעזרת המרכז הארצי לבחינות והערכה שיש לו את המומחיות בנושא של פיתוח מבחנים, מערכת אבחון אחידה, סטנדרטית, תקפה ומהימנה לאבחון ליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: זוהי מערכת ממוחשבת שהיא ייחודית מסוגה בעולם כולו.

גיא פינקלשטיין: בשלב הזה הסתיים הפיילוט במספר מוסדות להשכלה גבוהה.

גיא פינקלשטיין: החל מתשס"ו, אנחנו מתכננים להטמיע אותה במוסדו להשכלה גבוהה באופן שכל סטודנט במערכת להשכלה גבוהה יעבור את אותו אבחון אובייקטיבי, מהימן, תקף.

גיא פינקלשטיין: כל מועמד לבחינה הפסיכומטריים יוכל לעבור את זה.

גיא פינקלשטיין: אנחנו משערים שמערכת החינוך הרגילה תרצה אף היא להשתמש בכלי הזה, ותוכל להשתמש בו אחרי התאמות מסוימות.

גיא פינקלשטיין: אנו מעריכים שגם צה"ל ירצה בזה וגם מדינות אחרות.

גיא פינקלשטיין: זה כלי שהוא ייחודי בעולם כולו, שאנחנו הובלנו אותו.

מל פולישוק-בלוך: מי פיתח את זה?

גיא פינקלשטיין: ד"ר ענת בן סימון מהמרכז הארצי לבחינות והערכה, בתקצוב שלנו ובשיתוף פעולה עם ועדת ההיגוי שלנו.

גיא פינקלשטיין: הורכבו ועדות של מומחים לכל לקות ולקות.

מל פולישוק-בלוך: האם אי אפשר לקחת את הוועדה הזו ולהרחיב אותה למה שאנחנו כאן חותרים אליו?

גיא פינקלשטיין: אם תהיה איזושהי הצעת חוק ובמסגרתה גם ועדה בנושא של ליקויי למידה בכלל, הם יוכלו להיות שותפים בדרך זו או אחרת.

גיא פינקלשטיין: הם יוכלו לחלוק אתכם את הידע שהצטבר בתחום.

גיא פינקלשטיין: אין ספק, שמערכת החינוך הרגילה יכולה ללמוד הרבה ממה שנעשה במערכת ההשכלה הגבוהה.

גיא פינקלשטיין: לכן, אם חברי כנסת היו רוצים לעשות חוק שהוא טוב ושבאמת זקוקים לו, הם היו צריכים לכוון לכיוון מערכת החינוך הרגילה שבה זה חסר.

גיא פינקלשטיין: בהצעת החוק הנוכחית שמתייחסת להשכלה הגבוהה, יש שני סעיפים שונים שצריך לעמוד על ההבחנה ביניהם.

גיא פינקלשטיין: ישנו סעיף שמדבר על התאמה בקבלה, ויש סעיף שמדבר על התאמה בלימודים.

גיא פינקלשטיין: לגבי התאמות בלימודים, אמרתי שאנחנו פועלים בתחום.

גיא פינקלשטיין: לגבי התאמה בקבלה, אין חיה כזו.

גיא פינקלשטיין: במועצה להשכלה גבוהה מתקבלות פניות ממגזרים שונים, חרדים, דרוזים, ערבים, עולים חדשים, דוברי רוסית וכו', לגבי התאמות בקבלה ללימודים.

גיא פינקלשטיין: אין סוף לזה.

גיא פינקלשטיין: תנאי קבלה לאוניברסיטאות, זה דבר שהמוסדות להשכלה גבוהה סוברניים להחליט לגביו, על פי החוק.

גיא פינקלשטיין: אי אפשר לתת הקלות בקבלה לכל מיני אוכלוסיות שונות, כולל לליקויי למידה.

גיא פינקלשטיין: אי אפשר שמישהו שהוא לא מתאים ללימודי רפואה יתקבל כי יעשו לו הנחה.

יואב קריים: אנחנו לא מדברים על הקלות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מדברים על הקלות, אלא על אופן המבחן.

גיא פינקלשטיין: מדוע בטכניון אומרים, כי יש להם את האבחונים שלהם?

משה אהרוני: תנאי הקבלה לאוניברסיטאות הם שילוב של הבחינה הפסיכומטרית ותעודת הבגרות.

משה אהרוני: ההתאמות הניתנות היום בפסיכומטרי צריכות להיות התאמות לליקויי למידה, וכך גם בבחינות הבגרות.

משה אהרוני: כלומר, הסעיף הזה בהצעת החוק הנוכחית הוא ממש לא רלוונטי ולא נכון.

משה אהרוני: זה נכון שאנחנו לא פועלים במוסדות שאינם מתוקצבים על ידי ות"ת.

משה אהרוני: בדרך כלל מדובר במוסדות שמלמדים מספר תחומים, כמו משפטים, מינהל עסקים וכו'.

משה אהרוני: בדרך כלל תנאי הקבלה אליהם הם מאוד גבוהים, כי אלה מוסדות פרטיים שהביקוש אליהם הוא רב.

גיא פינקלשטיין: לא בטוח.

גיא פינקלשטיין: כדי להתקבל ללימודי משפטים בקריית אונו, אתה לא צריך ממוצע גבוה.

גיא פינקלשטיין: במקומות פרטיים הכסף מדבר.

משה אהרוני: בכל מקרה, זה לא מצדיק חקיקה.

משה אהרוני: לסיכום, במוסדות להשכלה גבוהה, הדברים נעשים יפה.

משה אהרוני: אם תהיה חקיקה שתחייב את המוסדות להשכלה הגבוהה, זה יפגע במה שקיים היום.

משה אהרוני: מוסדות יוכלו להגיד שהם נותנים בדיוק לפי החוק ולא יותר.

משה אהרוני: היום אני נמצא במצב שבו אני יכול לפעול מול הדיקנים, שמוצאים פתרונות ייחודיים לכל אחד.

משה אהרוני: ברגע שתהיה חקיקה, הם יפעלו רק לפי החוק ולא יתנו יותר מזה.

משה אהרוני: אם רוצים לעשות חקיקה חכמה ומועילה, היא צריכה להיות כלפי כלל האנשים לקויי הלמידה, שבתוכה יהיה פרק המתייחס להשכלה הגבוהה, או חקיקה שתתייחס למערכת החינוך הרגילה בלבד.

גיא פינקלשטיין: אליי מגיעות הרבה מאוד פניות של סטודנטים שאומרים שצורכיהם המיוחדים לא נענים על ידי המוסדות להשכלה גבוהה.

גיא פינקלשטיין: בנוסף, מרכזי התמיכה בליקויי למידה שנמצאים במוסדות, נסגרים מיד כאשר ישנו קושי כספי במוסד .

גיא פינקלשטיין: אני רוצה למנוע את זה.

רן גבע: אני באתי לכאן בתור נציג הסטודנטים בעלי לקויות למידה.

רן גבע: אני סטודנט לתואר שני בנירו-ביולוגיה בפקולטה לרפואה בטכניון.

רן גבע: אני חוקר כיצד נוצרת מחשבה.

רן גבע: סיימתי תואר ראשון באוניברסיטת בר אילן במדעי המוח, שזהו מסלול דו-ראשי בביולוגיה ופסיכולוגיה.

מל פולישוק-בלוך: שכנעת אותנו שאתה בחור מוכשר.

רן גבע: עכשיו אני צריך לשכנע אתכם שאני דיסלקטי וזו בעיה כבר יותר קשה.

רן גבע: אני כמעט לא קורא ולא כותב מילה אחת.

רן גבע: אני יכול לקרוא שלטים ובזה זה נגמר.

רן גבע: ברגע שאני צריך לעמוד מול טקסט, אני חייב מישהו שיקריא לי את זה.

מל פולישוק-בלוך: יש לי שאלה לא רלוונטית לנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: האם לא מצאו פתרון רפואי ללקויות למידה?

רן גבע: בעיה של דיסלקציה מורכבת ממקלעת של הרבה מאוד פגמים מוחיים.

רן גבע: כל מי שיש לו I.Q מעל הממוצע ואינו קורא וכותב נחשב ללקוי למידה.

רן גבע: לכן, אין פתרון אחד.

מל פולישוק-בלוך: האם לחלק מהדברים מצאו פתרון?

רן גבע: לחלק כן.

רן גבע: כל יומיים סותרים מחקר קיים.

רן גבע: אני אדם שתורם מאוד למערכת האקדמית, אבל רוב הסיכויים הם שאני לא הייתי מתקבל כלל לאוניברסיטה אם לא הייתי מקבל התאמות בקבלה.

רן גבע: אני קיבלתי התאמות מפליגות מאוד בבחינה הפסיכומטרית, פי 50 זמן הארכה, וזה בגלל שהיה לי קריין שהקריא לי את הבחינה.

רן גבע: אני חייב לספר לכם מה קורה בבחינה באנגלית, כדי שתבינו עד כמה ההתאמות האלה לא רלוונטיות.

רן גבע: היה אסור שמישהו יקריא לי את הבחינה באנגלית, ואני הייתי צריך להתמודד עם טייפ שלא יודע להריץ אחורה ושמעתי את כל הטקסט בכללותו, מבלי שמציינים מתי עוברים לשורה חדשה.

רן גבע: השאלה הראשונה היתה, למה התכוונה המילהThat בשורה 7? איך אני הייתי אמור לזכור מה היה בשורה 7?

רן גבע: אני מנסה להגיד, שאדם עם לקות כמו שלי לא מסוגל לעבור את הבחינה הפסיכומטרית.

רן גבע: מצד שני, יכולות האקדמיות שלי מוכחות.

רן גבע: אני לא קיבלתי שום הקלה בשום מבחן, אלא רק התאמות.

רן גבע: חלק מהמבחנים שלי הם הרבה יותר קשים, כי אני נבחן בעל פה ומתמודד עם המרצה.

רן גבע: אני לא הייתי רוצה שהחוק יקבע כי צריכים לקבל 25 סטודנטים דיסלקטיים לכל פקולטה.

רן גבע: אני רוצה שיהיה אדם שיש לו סמכות מסוימת באוניברסיטה, הדיקן של אותה פקולטה, שיכול לקבל אדם לראיון ולהחליט אם הוא זכאי להתאמות.

רן גבע: אני מסכים, שמי שיש לו דיס-קלקוליה ויש לו בעיה בחישוב, לא יכול להיות רואה חשבון.

רן גבע: מצד שני, אין שום בעיה לאדם עם דיס-קלקוליה ללמוד עיצוב.

רן גבע: נניח שיהיה סטודנט שיתקבל בצורה עקומה ולי יש פסיכומטרי יותר גבוה ולא התקבלתי, אני אוכל לתבוע את אותו מוסד.

רן גבע: אין שום עגינה חקיקתית שאומרת שאותו אדם יכול להתקבל בגלל לקות מסוימת.

רן גבע: בבר אילן קיבלתי תמיכה אדירה, אבל עכשיו נודע לי שהמרכז לתמיכה בבר אילן נסגר, כי התורם הקפיא את התקציב.

רן גבע: אני לא מבין למה מרכז תמיכה לא יכול להיות חלק אורגינלי מתוך המוסד האקדמי.

רן גבע: המון חברים שלי הולכים ללימודים א-פורמליים, כמו שיאצו או לימודים באוניברסיטה לא ישראלית.

רן גבע: הנושא הזה פרוץ לחלוטין.

רן גבע: הכל תלוי ביכולת שלך להתמודד עם אותו מנהל מוסד.

אורית דהן: אני מנהלת את מרכז התמיכה לסטודנטים ליקויי למידה במכללת בית ברל שקיים זה שנה תשיעית.

אורית דהן: זה המרכז הגדול ביותר בארץ במכללות להוראה.

אורית דהן: אני רוצה להעיר על כמה דברים שנאמרו כאן.

אורית דהן: אני רוצה לומר שזה שיש ריבוי מאובחנים לא אומר שהתוצאה של האבחון שלהם היתה לקות למידה.

אורית דהן: אני חושבת, שאנחנו צריכים לטפל בנושא של פיתוח המודלים הקיימים שלא התפתחו עדיין בתוך בתי הספר.

אורית דהן: כדאי לחשוב, איך להפוך את כלי ההערכה שהתפתח בות"ת לכלי ארצי ולא כלי שישמש רק את האוניברסיטאות.

אורית דהן: אני מסכימה עם דבריי היו"ר, כי לא צריך לדבר רק על אוכלוסיית הסטודנטים אלא על כל אוכלוסיית ליקויי הלמידה.

אורית דהן: אנחנו דיברנו על זה בישיבה מקצועית בינינו לפני שבועיים.

אורית דהן: ככל שמרכז התמיכה בבית ברל גדל ומתפתח, כך החשש, החרדה והתסכול שמתלווים אליו כל יום הולכים וגדלים.

אורית דהן: המרכז חי משלושה תקציבים שכולם זמניים.

אורית דהן: אני רוצה להסביר מה קורה במכללות להוראה, שאינן נמצאות תחת הות"ת.

אורית דהן: אנחנו מקבלים תקציב מסוים של המכללה עצמה, שהוא תקציב מינימלי שהוחלט עליו ללא כל קשר למספר הסטודנטים ולסוג הפעילויות.

אורית דהן: ישנו תקציב של משרד החינוך, שהוא לא תקציב קבוע.

אורית דהן: זה תקציב שנמצא בפרוייקטים מזדמנים.

אורית דהן: משרד החינוך לא יצר מיפוי של כל המכללות להוראה שנמצאות תחתיו ומתקצב אותן לפי קריטריונים מסוימים.

אורית דהן: אנחנו מבקשים בקשה לתקציב על פי גודל המרכז והיקפו, ובצורה אקראית הם מאשרים לחלק מהמרכזים תקציב קטן מאוד.

אורית דהן: בנוסף, אנחנו מקבלים את התקציב הזה אחרי שנה.

אורית דהן: כאשר אני צריכה לבנות את התוכנית שלי לשנת הלימודים תשס"ו, אני בכלל לא יודעת מה יהיה התקציב שאני אקבל.

מל פולישוק-בלוך: אתמול התקיים בוועדת הכספים דיון על תקציב משרד החינוך, בהשתתפות השרה ומרבית בכיריה.

מל פולישוק-בלוך: המשפט הזה שאמרת נאמר על אחד מחברי הכנסת לגבי תנועות הנוער.

מל פולישוק-בלוך: אני ציינתי שזה וגע לכל דבר שמשרד החינוך תומך בו.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אני שומעת שזה לא נוגע רק לתמיכות, אלא גם לעצם בשרו של המשרד.

מל פולישוק-בלוך: הכסף לא מגיע במועד למי שצריך לנהל את אותו אגף או יחידה.

אורית דהן: כאשר אני פונה למכללה שלי ומבקשת שיתנו לי תקציב שיגיע באפריל, הם לא מוכנים לתת לי כי הם לא יודעים אם המשרד ייתן לי תקציב בכלל.

אורית דהן: אני חיה מכספי תרומות ואי אפשר כך לבנות תוכניות ארוכות טווח.

אורית דהן: התקצוב האחרון שמגיע אלינו, הוא מעמותת לש"ם, שגם היא מתחילה להתרושש משנה לשנה.

אורית דהן: אין לנו אפשרות לבנות דבר כל כך יפה.

יעל מלצר: למרכז התמיכה במכללת תל חי מלאו 10 שנים.

יעל מלצר: המרכז הזה הוא המודל של לש"ם הוא מודל של המועצה להשכלה גבוהה לתמיכה בסטודנטים ליקויי למידה.

יעל מלצר: 15% מהסטודנטים הם ליקויי למידה במכללת תל חי.

יעל מלצר: הסטודנטים באקדמיה מקבלים תמיכה, אבל הנדסאים, גננות, מכינות ומקצועות האמנות, לא מקבלים תמיכה, כי אין תקציב שמגיע מהמועצה להשכלה גבוהה.

יעל מלצר: המועצה להשכלה גבוהה צמצמה בשנתיים האחרונות את תקציבה ב-200,000 שקלים.

יעל מלצר: במכללת תל חי נותנים תמיכה מאוד מסיבים לסטודנטים בעלי ליקויי למידה, ואף מקבלים בתנאים מיוחדים.

יעל מלצר: מחקר שלי שואל, האם פסיכומטרי ובגרות מנבאים הצלחה לסטודנטים לליקויי למידה.

יעל מלצר: הסקנה היא, שמה שמנבא הצלחה זו תמיכה לסטודנטים האלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע שאצלכם במכללה ישנם גם הרבה סטודנטים ערביים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם גם הם עוברים את האבחונים האלה?

יעל מלצר: יש לנו סטודנטים ערביים מעטים שמטופלים, וזה כי למעט מאוד יש אבחונים.

יעל מלצר: אנחנו הצענו למועצה להשכלה גבוהה תוכנית לטיפול בסטודנטים ערביים, כאשר התנאי היה תקצוב מתאים ומומחה לשפה הערבית.

יעל מלצר: אני מרגישה שלא טוב שסטודנט במכינה לא מקבל תמיכה, כאשר אני יודעת שאני יכולה לעזור לו והוא יכול להצליח.

יעל מלצר: אני רוצה לומר, כי ועדת דברת הלכה אחורה והוציאה בכלל את הנושא של ליקויי הלמידה מתוך המינוח, כאשר נאמר כי ישנם רק אנשים עם כשרים מיוחדים נלווים.

יעל מלצר: לפי דברי הדו"ח, לא יצטרכו אבחון ומורה, מנהל או יועצת יוכלו להחליט מי יקבל הקלות, ולא על פי עקרונות שכל העולם דוגל בהם.

יעל מלצר: עמותת לש"ם חושבת שצריך לצאת נגד הדבר הזה.

יעל מלצר: אנחנו בהחלט מוכנים לעזור לקדם את החוק.

יעל מלצר: אנחנו מרושתים על כל העולם, ויש לנו מומחים רבים בכל העולם.

יעל מלצר: אנחנו נביא את כל הקורא ונצא ביחד לאומה ונגיד, כי ישנם ליקויי למידה וצריך לטפל בהם כבר מהגיל הרך.

יעל מלצר: היום כבר בשלב העוברות יודעים לאבחן את זה.

יעל מלצר: אנחנו במכללת תל חי מוכנים לקדם את הנושא הזה.

יעל מלצר: אנחנו רואים בזה שליחות.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקרתי בבית איזי שפירא, ששם יש מקרים הרבה יותר קשים.

מל פולישוק-בלוך: הרופאים שלנו מתחרים, מי עוזר להביא לעולם בגיל יותר קטן ובמשקל יותר קטן, כאשר התוצאה היא הרת אסון.

מל פולישוק-בלוך: מה שאנחנו מקבלים כתוצאה מה"שיפור" ברפואה, זה יותר ויותר אנשים עם מוגבלויות.

מל פולישוק-בלוך: דווקא שיפור הרפואה מביא לכך שיש בינינו אנשים עם הרבה יותר צרכים והרבה יותר בעיות, ואנחנו לא נותנים לזה מענה באותו קצב שבו הרפואה מתקדמת.

מל פולישוק-בלוך: פעם היו מתייחסים לילדים עם ליקויי למידה כאל ילדים מופרעים, והיום מתייחסים אליהם כאל כאלה שיכולים ללמוד על תאי העצב בטכניון.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צרכים להתאים את עצמנו להתפתחות בתחום, וגם החקיקה צריכה להיות מותאמת.

מל פולישוק-בלוך: מהבחינה הזו, אני מברכת את היוזמה של החקיקה.

מל פולישוק-בלוך: אני יותר ויותר משתכנעת שאנחנו צריכים לטפל בנושא הזה בצורה יותר רחבה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו ועדת חינוך ותרבות, כאשר תחת ההגדרה של התרבות נכנסת כל החברה הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: לכן, אנחנו יכולים להתייחס לנושא בכללותו.

גיא פינקלשטיין: אני רק רוצה להזכיר את חוק שוויון לאנשים עם מוגבלות, שהוא חוק הגג של אנשים עם מוגבלות, כולל ליקויי למידה.

יעל טור-כספא: זה חל גם על השכלה גבוהה.

מל פולישוק-בלוך: זה ברור.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא מתחילים מאפס.

מל פולישוק-בלוך: אני מתכוונת לקחת את החקיקה הקיימת ולראות כיצד אנחנו יכולים לשפר אותה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים להסתכל על הנושא בכללותו.

מל פולישוק-בלוך: הדבר הכי פשוט שאנחנו יכולים לעשות, זה לקחת את הצעת החוק הזו ולהעביר אותה במליאה.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שזה לא פותר את הבעיה, ולכן אני רוצה להציע שנקים ועדת משנה שתעסוק בליקויי למידה, כאשר חה"כ גילה פינקלשטיין תעמוד בראשה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו שומעים כאן על מומחים שהציעו שיטה מתקדמת, ועל מומחים נוספים בעלי גישה מיוחדת.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נרכז את כל המומחים תחת אותה ועדת המשנה, ונראה איך אנחנו יכולים להרחיב את הנושא.

גיא פינקלשטיין: אבל צריך להגדיר סדר יום ברור.

מל פולישוק-בלוך: ועדת המשנה תגדיר ביחד איתך את סדר היום.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו עסקנו בחוק השילוב ובנושא של ליקויי למידה במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: זה נושא שיש לו כל כך הרבה היבטים, ולכן צריך להיות גורם אחד שירכז את הכל בצורה הכי מקצועית בעולם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני הייתי רוצה לדעת אם יש כללים לגבי אבחון סטודנטים ערביים.

משה אהרוני: בכל הנושא של טיפול בסטודנטים ליקויי למידה, לא עשינו הבחנה בין סטודנטים ערביים ליהודים.

משה אהרוני: קיימים מכוני אבחון שמאבחנים בשפה הערבית, ועם האבחון הזה התלמיד הערבי בא למוסד ומבקש את ההתאמות.

משה אהרוני: כאשר תיכנס מערכת האבחון האחידה למוסדות, כל הסטודנטים יעברו את כל מערכת האבחון.

קריאה: אנחנו הבנו שהמערכת לא מותאמת לסטודנטים ערבים, עולים מרוסיה וכו'.

יעל מלצר: היא עדיין לא מותאמת, אבל אנחנו נמצאים עדיין בפיילוט.

משה אהרוני: יש פה כמה שלבי פיתוח.

משה אהרוני: נכון להיום היא עדיין לא מותאמת לכל סוגי האוכלוסייה, אבל בתוכנית העבודה ישנה התאמה גם לאוכלוסייה הערבית וגם לאוכלוסייה הרוסית.

משה אהרוני: המערכת כבר קיימת, והעניין הוא רק התרגום.

מל פולישוק-בלוך: כל אחד רואה את הנושא מהזווית שלו.

מל פולישוק-בלוך: אם אנחנו נטפל בזה בצורה מקצועית וכוללת, אנחנו נתייחס לכל סוגי האוכלוסייה, כך שלכולם יהיה מענה.

ריקי בן דיין: מרכז התמיכה שלנו בבר אילן מטפל בכל המוגבלויות.

ריקי בן דיין: המודל של ות"ת הוא מודל מצוין, כיוון שזו פעם ראשונה שקיים המושג של מוסד נתמך עבור אוכלוסייה מיוחדת של ליקויי למידה, מה שאין בלקויות למוגבלויות אחרות.

ריקי בן דיין: לעומת זאת, במוגבלויות אחרות הפרט נתמך.

ריקי בן דיין: הסטודנט מקבל זכאות מהמוסד לביטוח לאומי ותמיכה מסוימת.

ריקי בן דיין: הדבר הזה מאוד חסר לסטודנטים לקויי למידה.

ריקי בן דיין: סטודנט שיכול לכתוב רק באמצעות מחשב ולא יכול לקנות מחשב, לא מקבל שום תמיכה.

ריקי בן דיין: אנחנו נותנים העדפות גם בקבלת סטודנטים ליקויי למידה.

ריקי בן דיין: אנחנו מגדירים את זה כקבלה בהעדפה מתקנת, אבל זה בהתאם לקריטריונים לקבלה.

ריקי בן דיין: לא כל ליקויי למידה זכאי לקבל העדפה מתקנת.

ריקי בן דיין: יש לנו מכסת מקומות מסוימת.

ריקי בן דיין: יש לנו התאמות נרחבות ללימודים.

ריקי בן דיין: אנחנו עובדים מאוד יפה ביחס לפרט עם הכלל, בשיתוף פעולה מלא עם מרצים ועם ראשי מחלקות.

ריקי בן דיין: אנחנו הרחבנו את ההתאמות למקסימום האפשרי.

ריקי בן דיין: אנחנו דואגים שהסטודנטים שלנו לא ייכשלו בגלל המוגבלות.

ריקי בן דיין: יחד עם זה, אנחנו שומרים על סטנדרט של רמה אקדמית.

ריקי בן דיין: אנחנו מבחינים בין התאמות טכניות להתאמות אקדמיות, וכך אנחנו שומרים על האיזון המיוחד הזה.

ריקי בן דיין: המטרה שלנו היא שהסטודנט יעבור את כל הבחינות כמו כל אחד אחר, ואנחנו ניתן לו את ההתאמות.

ריקי בן דיין: בכל מה שקור בתקציב, אנחנו עומדים במצב של כמעט סגירת המרכז.

ריקי בן דיין: האוניברסיטה טוענת שהמדינה צריכה לשלם על העובדים, נותני ההתאמות והטיפולים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול שאלה את נציגי האוניברסיטאות.

מל פולישוק-בלוך: יש אנשים שנורא קל להם לעלות במדרגות, ובכל זאת בכל המוסדות ישנן מעליות.

מל פולישוק-בלוך: אני מנסה להגיד, שכל מוסד אקדמי צריך לתת את הטיפול הזה כי זה חלק אינטגרלי מצורך של מוסד שיש בו אנשים מכל מיני סוגים.

גיא פינקלשטיין: בשביל זה צריך חוק.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת שהמוסד צריך להבין, שיש לו אנשים מסוגי שונים, בעלי תכונות שונות וצרכים שונים, ולכן הוא צריך לתת את זה כחלק מהמענה.

ריקי בן דיין: אבל אין שום מחויבות כתובה כרגע.

ריקי בן דיין: זה עניין של מדיניות המוסד.

מל פולישוק-בלוך: אתם צריכים למסור למוסד שלכם, כי זה חלק מהצורך האינטגרלי של כל מוסד באשר הוא.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת את זה גם לות"ת זה צריך להיות חלק מהתקצוב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא צריכים להגיד לכם לעשות את זה בחקיקה, בדיוק כפי שאני לא צריכה להגיד לכם להקציב כסף לוועדת קבלה של האוניברסיטה.

רן גבע: בבר אילן יש כסף לסטודנטים, אבל אין כסף לפרסונל שיטפל בסטודנטים.

רן גבע: בשנה אחת כל הפרסונל התחלף, כי חיפש עבודה במקום אחר.

ריקי בן דיין: האוניברסיטה מאוד פתוחה מבחינת הנכונות להתאמות, אבל מבקשת שמישהו אחר יממן את הפרסונל.

ריקי בן דיין: ישנו קושי עם האבחונים, הן מבחינת עלויות והן מבחינת המבדקים והממצאים.

ריקי בן דיין: אחד מהדברים שאנחנו עושים כמדיניות, הוא שאנחנו לא מתייחסים להמלצות של המאבחנות.

ריקי בן דיין: אנחנו בודקים כל אבחון ואת הממצאים שלו.

ריקי בן דיין: יש הבדל בין הממצאים ובין ההמלצות.

ריקי בן דיין: ההמלצות שהמאבחנות נותנות, כמו פטורים מקורסים ושימוש בדף נוסחאות, יוצרות בעיות.

ריקי בן דיין: הסטודנטים באים ואומרים לנו שיש להם את המלצה הזו והאוניברסיטה לא נותנת להם את זה.

ריקי בן דיין: אם אנחנו מדברים על אבחונים, אנחנו צריכים לתת גם תשומת לב מיוחדת להמלצות שהמאבחנים נותנים.

ריקי בן דיין: אני בעד שלא יינתנו בכלל המלצות.

יואב קריים: אני לא קורא ולא כותב בגלל דיסלקציה ודיס-גרפיה, ויש לי גם מידה לא מבוטלת של דיס-קלקוליה.

יואב קריים: הרעיון להקמת ועדת משנה, הוא רעיון נכון.

יואב קריים: אנחנו נמצאים תחת המהפכה של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שליקויי הלמידה נמצאים בתוכו, שמונהגת על ידי חברך לסיעה, שאול יהלום, שהוא אבא של הנכים בכנסת.

יואב קריים: אני הייתי מציע שזו תהיה ועדה משותפת לשתי הוועדות, כדי לנסות לשלב את שני הדברים האלה.

יואב קריים: זה דבר שחייב להיות קוהרנטי, כי הרבה מאוד מאנשים עם מוגבלויות אחרות מתמודדים גם עם ליקויי למידה.

יואב קריים: אני רוצה להתייחס לאמריה, כי כמות המאובחנים הולכת וגדלה.

יואב קריים: זה לא רק בגלל המודעות.

יואב קריים: כיוון שאנחנו חיים בתוך מהפיכה טכנולוגית, יש צורך גדול יותר להיות מאובחנים.

יואב קריים: פעם מי שלא הצליח להסתדר עם הלימודים היה והלך לעבוד במפעל.

יואב קריים: היום, יותר ויותר אנשים נתקלים בחומות אמיתיות בגלל משק העבודה הקיים היום.

מל פולישוק-בלוך: גם היום אנשים יכולים לעבוד בתעשייה, אבל יש לנו היום דרישות הרבה יותר גבוהות מעצמנו ומהחברה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו לא רוצים לכוון את מי שהוא בעל לקות להיות רק פועל בתעשייה.

מל פולישוק-בלוך: דווקא הטכנולוגיה היא זו שמאפשרת לצמצם את אותו פער תפקודי.

מל פולישוק-בלוך: לכן, כשיש את האפשרויות, זה עוול ומחדל אם לא נותנים אותן.

רותי קפלן: אני רוצה לומר, כי לפני 10 שנים כשהקמנו את העמותה, ועדת החינוך היתה שותפה לכך ופה קרו כל ההתרחשויות.

רותי קפלן: פה אמר נחמיה לב ציון, כי ות"ת תטפל בעניין.

רותי קפלן: אני אשמח להמשך שיתוף הפעולה בינינו.

רותי קפלן: אני רוצה להזכיר נתון אחד שלא התייחסו אליו, והוא שבמכינות הקדם-אקדמאיות יש 28% ליקויי למידה לעומת 2%-3% באקדמיה, והם לא מטופלים בתקציבים של ות"ת.

רותי קפלן: העמותה שלנו החליטה לקחת עכשיו את הטיפול באוכלוסייה הזו כמטרה.

רותי קפלן: קשה לי לגייס כספים לשם כך.

רותי קפלן: זו אוכלוסייה שאנחנו חייבים לתת אליה את הדעת, כי אליה מגיעים משכונות מצוקה ועיירות מצוקה חברה שלא ידעו שהם ליקויי למידה.

רותי קפלן: אני רוצה להודות לות"ת, כי הם קידמו את העניין בצורה יוצאת מן הכלל וההחלטה נפלה פה.

רותי קפלן: אתם מוזמנים לבוא עכשיו לחגיגות העשור בתל חי, ואנחנו נמשיך לעבוד ביחד.

שירלי אבנר: ישנה על שולחן הכנסת הצעת חוק לאנשים עם מוגבלויות, בתוכה יש פרק ד שעוסק בחינוך והשכלה.

שירלי אבנר: הוא היום נמצא לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יואב קריים: זה לא נכון.

יואב קריים: רק פרק הנגישות נמצא לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יואב קריים: עד שיגיעו לפרק של חינוך והשכלה, ייקח הרבה זמן.

מירב ישראלי: אני ביררתי את הנושא היום בבוקר עם היועצת המשפטית, ונאמר לי שמה שעומד כרגע לגבי פרק החינוך זה רק נושא ההנגשה.

מל פולישוק-בלוך: משרד המשפטים תמיד אומר שבמשרד המשפטים מתגבשת הצעת חוק שהולכת לכלול את נושא הדיון.

שירלי אבנר: זה לא נכון.

שירלי אבנר: זה לא משרד המשפטים.

שירלי אבנר: זה נדון עכשיו בוועדת הרווחה.

שירלי אבנר: זו הצעת חוק פרטית.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מברכים על הצעת החוק הזו שהיא חשובה, ופותרת בעיות.

מל פולישוק-בלוך: אני אמרתי קודם שצריכים לעשות את הדברים בצורה מקצועית, לראות את החוקים הקיימים היום ולראות מה צריך להרחיב ומה צריך לשנות.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לקחת את הנושא ולטפל בו בצורה הכי מקצועית שאפשר, בשיתוף כל הגורמים שיושבים פה.

מל פולישוק-בלוך: אין טעם לקדם סעיף אחד, כי אחרת אנחנו חוטאים למטרה כולה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו צריכים לקדם את כל הנושא, וזה לא צריך לקחת 3 שנים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נשים על סדר היום את הקמת ועדת המשנה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם נבקר בתל חי ונראה בעיניים את הדברים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, הישיבה נעולה.