ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 395, 2005-02-07 09:50

קולט אביטל: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת החינוך, התרבות והספורט.

קולט אביטל: היוזמה באה מחברת הכנסת מרינה סולודקין שחשבה שטוב שכולנו נשמע ונתרשם מהי פעילות המכון ללימודי יהדות במדינות חבר העמים.

קולט אביטל: כמובן ששמחנו מאד על ההיזדמנות כי מלבד זה שביקרנו שם וניסינו לתהות מה בדיוק קורה בנושא העלייה ובנושא החינוך היהודי, המשכנו ואנחנו ממשיכים לטפל בנושא החינוך היהודי בכובע של תפוצות, לפחות בוועדה שלי.

קולט אביטל: כמו כן ערכנו כבר ישיבות רבות משותפות עם ועדת החינוך והתרבות כדי לבדוק כיצד מערך החינוך מתפרש בחבר העמים ומי אחראי למה.

קולט אביטל: כל הנושא של העברת בתי הספר מנתיב לסוכנות היהודית לא כל כך פועל ולכן נדמה לי שמה שאנחנו צריכים לדבר עליו היום צריך לא רק לשמח אותנו אלא אולי לגרום לנו לחשוב על פיתרונות שניתן לגזור מזה.

קולט אביטל: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברתי מלי פולישוק ואחר כך למרינה סולודקין.

מל פולישוק-בלוך: קודם כל אני באמת שמחה על היוזמה לקיים דיון.

מל פולישוק-בלוך: זה מתחבר לדיון נוסף שאנחנו עושים בוועדת החינוך בקרוב על חינוך ליהדות בארץ, שגם פה המצב אינו משביע רצון.

מל פולישוק-בלוך: אתמול במקרה פגשתי את הנציג של ישראל בסיביר.

מל פולישוק-בלוך: בחור צעיר.

מל פולישוק-בלוך: אלכס רייצוק.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת די בדאגה שהולכים ומתמעטים העולים בתקופה האחרונה.

מל פולישוק-בלוך: גם האוכלוסיה שמגיעה אינה באה מטעמים יהודיים או ישראלים אלא מכל מיני טעמים אחרים.

מל פולישוק-בלוך: כלומר אין קשר רב בין יהדות, ישראליות לבין העלייה.

מל פולישוק-בלוך: יש עלייה הולכת וגדלה דווקא לארצות הברית מקרב יהודים.

מל פולישוק-בלוך: אפשר אמנם להבין.

מל פולישוק-בלוך: הייתה גם נהירת יהודים לגרמניה אך היא הפסיקה מעט בגלל הלחצים שגרמניה הפעילה, לא בגלל שהיהודים לא רוצים.

מל פולישוק-בלוך: המצב הוא באמת בעייתי.

מל פולישוק-בלוך: אי אפשר להגיד שהמצב טוב.

מל פולישוק-בלוך: השאלה היא האם המכון ללימודי היהדות יכול לשפר את המצב גם מבחינת היהודים שם וגם מבחינת העלייה לארץ.

קולט אביטל: מרינה בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם כל אני רוצה להודות ליושבת ראש ועדת העלייה והקליטה, קולט אביטל וליושבת ראש ועדת החינוך מלי פולישוק- בלוך שהסכימו לקיים את הישיבה הזו.

מרינה סולודקין: למה יזמתי את הישיבה הזו.

מרינה סולודקין: ראשית אני מכירה את הרב עדין שטיינזלץ עוד מברית המועצות.

מרינה סולודקין: הוא היה הרב הישראלי הראשון שניפגשתי עמו כשעבדתי באוניברסיטה של מוסקבה.

מרינה סולודקין: זה היה בסוף הפרסטרויקה.

מרינה סולודקין: כשהוא הגיע אמרו לנו שיש הרצאה של רב יהודי במכון מחקר פילוסופי של האקדמיה למדעים של רוסיה.

מרינה סולודקין: בסופו של דבר במכון הפילוסופיה לא נתנו רשות לרב להעביר הרצאה ולכן הלכנו למכון אחר שהיה מכון היסטורי של מדע וזו הייתה ההכרות הראשונה שלי איתו.

מרינה סולודקין: אחר כך עקבתי אחר פעולותיו של הרב שטנייזלץ, שלפי דעתי הוא מגדולי הדור של אנשי דת ורוח במדינת ישראל.

מרינה סולודקין: רציתי לומר שפעילות המכון שלו בברית המועצות היא מאד חשובה.

מרינה סולודקין: כחברת כנסת וכנציגת העלייה בכנסת ה 14 ה15 וה 16 אני אומרת שלא לקחו בחשבון שחוץ מחבלי קליטה בתחום העבודה והתעסוקה, וחבלי קליטה מבחינת השפה והלשון ישנו גם עניין של קליטה רוחנית.

מרינה סולודקין: לצערי הרב אני מאשימה את המימסד הדתי בארץ שהרבנים וגדולי הדור לא הלכו לקראת מליון אנשים כאן ואינם מבינים את הבעייה של אלו שנשארים שם.

מרינה סולודקין: במשך שלושה דורות לא היו לימודי יהדות, לא לימודי שפה ומסורת ורק מעטים כמוני וכמו בריילובסקי וכמו צ'רנסקי ואחרים, הצלחנו ללמוד במחתרת עברית ומסורת.

מרינה סולודקין: לי היה מזל ובמחתרת בה הייתי היו אנשי חב"ד שהראו לנו את הפנים היפות של היהדות וגם הסבירו לנו על התורה והמסורת ומדוע להיות יהודי זה דבר חיובי.

מרינה סולודקין: לעומת זאת, רוב העולים שמגיעים מברית המועצות באים עם זהות יהודית חזקה מאד אך שלילית.

מרינה סולודקין: לצערי הרב בארץ אין די אנשים שמסוגלים להציג את הפנים האנושיות והיפות של היהדות ומדוע אנחנו כל כך חשובים לתרבות העולמית.

מרינה סולודקין: ולפי דעתי אין לאומיות יהודית בלי דת.

מרינה סולודקין: מה שהרב שטייזלץ עושה בברית המועצות זה דוגמא ומתכונת לעבודה בתפוצות אבל מה שיותר חשוב, גם כאן בארץ.

מרינה סולודקין: הרב שטנייזלץ הקים אוניברסיטה פתוחה לנושאים של דת ויהדות.

מרינה סולודקין: הוא ייסד את הלימודים בהתכתבות שמהווים אמצעי קשר חשוב מאד.

מרינה סולודקין: הוא תירגם את כל האוצר של מחשבה יהודית לשפה הרוסית שזהו מיפעל חשוב בפני עצמו והוא מוציא לאור חוברות של מסורת ודת בשפה הרוסית בדרך ובשפה שאינם זרים לאנשים מודרנים.

מרינה סולודקין: תרשו לי לקבוע שבעיני הרב שטיינזלץ מייצג את היהדות המודרנית בארץ ואין הרבה יהודים אורתודוכסים מודרנים כמוהו.

מרינה סולודקין: כשראיתי את הצרות שיש לרב אחרי התוהו ובוהו שלנו במוסדות, סגרו את משרד הדתות והעבירו את כל הנושאים לטיפול למשרד ראש הממשלה, ומי נפגע דווקא?

מרינה סולודקין: הרב שטיינזלץ.

מרינה סולודקין: הוא אינו מקבל תקציבים לפעילות שלו.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לתקן שלא דווקא הוא נפגע.

מל פולישוק-בלוך: יש הרבה שנפגעים.

מל פולישוק-בלוך: לא עשו את זה בכוונה נגדו.

מרינה סולודקין: אבל אני לא חושבת שכששינוי סגרה את משרד הדתות היא התכוונה שדווקא הרב שטיינזלץ שעושה פעילות כה ברוכה של קרוב לבבות ברוח שמתאימה להיום ייפגע מכך.

מרינה סולודקין: אני חושבת שגם במרכז הרב צריכים לחשוב איך להגביר את הפעילות כאן בארץ, בגלל שמצב הרוח בתוך הקהילה שאני מייצגת מאד קשה וגרוע.

מרינה סולודקין: כשמשפחות יהודיות הגיעו בזמנו לארץ מרוסיה, הם ידעו מדוע הם מגיעים, בגלל שהם היו נירדפים.

מרינה סולודקין: אבל כשהם כבר כאן הם מרגישים שהם אינם שייכים למקום.

מרינה סולודקין: חלק מזה הוא בגלל שאין חינוך נכון ליהדות, ואני לא מתכוונת לילדים ולצעירים.

מרינה סולודקין: להם יש כלים כדי להגיע לזה.

מרינה סולודקין: הם לומדים בבתי ספר, בצבא, באוניברסיטה.

מרינה סולודקין: אני מדברת על אלה שהגיעו אפילו אחרי גיל שלושים וחמש.

מרינה סולודקין: זו הבעייה.

מרינה סולודקין: אחד הדברים שאני מבקשת היום להכליל במסקנות של הישיבה הזו הוא שאני חושבת שאנחנו זקוקים להגברת הפעילות של מרכז שטיינזלץ בכל הארץ.

מרינה סולודקין: כל הכלים שאתה משתמש בהם בברית המועצות, יש להם צריכה כאן והיום.

מרינה סולודקין: פונים אלי אנשים שעלו לארץ לפני עשר שנים ומבקשים ממני לעזור להם להקים בית כנסת של יהדות רוסיה.

מרינה סולודקין: אפוא?

מרינה סולודקין: בלוד.

מרינה סולודקין: מכיוון שאין לי כלים לכך פניתי לראש הממשלה ולבנו שמתעסק גם כן בנושאים האלה, אבל מעבר לכך, יש צורך ביהדות, בתירגום והבנה של המנטליות הרוסית ואיזו גישה מתאימה כדי לקרב את העולים.

מרינה סולודקין: מדובר באנשים שעזבו את התרבות הרוסית העשירה בהיסטוריה, נכנסו למדינת ישראל וכאן הם נופלים בין הכסאות.

מרינה סולודקין: הם לא שם ולא כאן בגלל שהם לא הצטרפו לרוב שרואה את החיובי ביהדות ובאורח חיים יהודי.

מרינה סולודקין: הם עדיין לא זכו להכיר את האושר בלהיות יהודי ולגעת באושר הזה.

מרינה סולודקין: לאנשים רבים אין מושג מה זה מחשבה יהודית ותיתפלאו לגלות כמה שהציבור הזה ממש צמא לדעת.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

קולט אביטל: חבר הכנסת ויקטור בריילובסקי בבקשה.

ויקטור בריילובסקי: אני מכיר את הרב שטיינזלץ, קראתי כמה ספרים שלו ברוסית.

ויקטור בריילובסקי: מה שאני רוצה לומר הוא שכרגע יש ברוסיה מצב מאד עדין.

ויקטור בריילובסקי: אחרי המכתב של חמש מאות אנשי רוח וחברי הדומה, יש ויכוח מאד חם בנושא של יהדות.

ויקטור בריילובסקי: בדיוק אתמול ראיתי בטלביזיה ברוסיה תכנית מיוחדת של פוזנר לגבי הספר הזה ושם היו ציטוטים רבים של קיצור שולחן ערוך.

ויקטור בריילובסקי: אני אישית לא חושב שכל מילה וכל ציטוט, אפילו של חכמי היהדות, שהם אמרו לפני אלף שנים, רלבנטי לנו גם היום.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזו בדיוק הבעייה שיש עכשיו ברוסיה ובמקביל ישנו גידול מאד מהיר של אנטישמיות וכל התמונה היא כזו שמאד חשוב להציג את היהדות בצורה רלבנטית.

ויקטור בריילובסקי: אני בטוח שבכל אידיאולוגיה, ובכל התרבות הגדולה של היהדות יש דברים שהם רלבנטים לחיים של היום ויש דברים שאינם רלבנטים לחיים של היום.

ויקטור בריילובסקי: בסיטואציה המאד עדינה שקיימת היום ברוסיה עם גידול האנטישמיות, ולצערי אני חושב שזו רק תחילת הדרך וזה רק יגדל יותר ויותר, הייתי רוצה לדעת מה דעת כבוד הרב לגבי כל התמונה והאפשרות להמשיך את העבודה ברוסיה, ולמה אפשר לצפות שם?

קולט אביטל: כבוד הרב.

קולט אביטל: אולי גם אני אצטרף ואוסיף עוד שאלה.

קולט אביטל: אמנם מונחת לפנינו סקירה שאני מודה שעדיין לא קראתי.

קולט אביטל: אבל מה שהייתי מבקשת גם לטובתי וגם לטובת הפרוטוקול, זה שתגיד לנו כמה מילים על היקף הפעילות שלכם ברוסיה, באילו כלים היא מתבצעת?

קולט אביטל: איך היא מתבססת?

קולט אביטל: לכמה אנשים היא מגיעה?

קולט אביטל: כיצד אתם פועלים?

קולט אביטל: באיזה מימון נעזרתם?

קולט אביטל: זאת על מנת שנקבל את תמונת המצב ונדע את היקף הפריסה ומה אנחנו מצדנו יכולים לנסות ולעשות כדי שהפעילות הזו תמשיך להתפרס ברחבי חבר העמים ואולי נצליח לעשות משהו נוסף גם פה בארץ בקרב ציבורי העולים.

קולט אביטל: הרב עדין שטיינזלץ בבקשה.

עדין שטנייזץ: ברשות

עדין שטנייזץ: כם אומר כמה מילים יותר עקרוניות ואחר כך אגיע לאיזשהו פירוט מעשי יותר.

עדין שטנייזץ: הבעייה של יהדות רוסיה גם בארץ וגם בחבר העמים היא בעייה חמורה מאד.

עדין שטנייזץ: היא חמורה משום שזהו אולי המקרה הקיצוני ביותר של התבוללות.

עדין שטנייזץ: לאו דווקא מרצון.

עדין שטנייזץ: כלומר ישנו ציבור גדול שיש לו בעיתיות כפולה.

עדין שטנייזץ: הייתי מגדיר זאת כך.

עדין שטנייזץ: יכול להיות שאדם יבין את זה שהוא יהודי מפני שבועטים בו והוא מקבל את הזהות שלו לפי מספר הבעיטות שנתנו לו.

עדין שטנייזץ: אף על פי שזה עובד, אבל הסוג הזה של אישיות שנוצר, שמוגדר על ידי כמה בעיטות באחוריים קיבלתי הוא דבר שאיננו יכול להתקיים הרבה.

עדין שטנייזץ: ובנוסף הוא מעמיד את האדם בפני בעייתיות עמוקה מאד של מכים אותי, רודפים אותי, שונאים אותי, קוראים לי ז'יד, שזו המילה הגסה ביותר בשביל יהודי.

עדין שטנייזץ: ישנה מילה יותר מכובדת.

עדין שטנייזץ: ובסופו של דבר, לא זו בלבד שאינני אשם בזה אלא מה יש לי מכל זה.

עדין שטנייזץ: למעשה, האנשים נמצאים בבעייה כפולה.

עדין שטנייזץ: הם גם נרדפים אבל לעומת סבותיהם או סבי סבותיהם שגם הם נרדפו, רוסיה לא הייתה מדינה אוהבת ישראל במשך שנים רבות, ולכן זה לא מפתיע.

עדין שטנייזץ: אותם אנשים, אותם ההורים של האנשים שאנחנו מדברים עליהם היום לפני מאה שנה, ידעו שיש להם סיבה להתקיים.

מל פולישוק-בלוך: אבל האדם ההוא בדרך כלל אינו מכל מקום בברית המועצות לשעבר, הוא בעיקר ממוסקבה.

עדין שטיינזלץ: ממוסקבה ומפטרסבורג או כמעט מכל עיר גדולה, ובאופן מפתיע הוא יכול להיות גם מהרפובליקות האסייאתיות וגם להרגיש הרגשה דומה.

עדין שטיינזלץ: אומר משפט אחד, היה לי ידיד שהיה בזמנו משהו כמו קולונל בצבא הרוסי.

עדין שטיינזלץ: הוא עבר הרפתקאות רבות רק מעצם זה שהוא ידע שהוא יהודי.

עדין שטיינזלץ: הוא הגיע לכאן, השתתף במלחמת השיחרור ואמר לי, אחרי מלחמת השיחרור הרגשתי ריקנות, והרגשתי חרטה רבה.

עדין שטיינזלץ: אני הכרתי את רוסיה, את העוצמה והגודל שלה והרגשתי שאולי עשיתי טעות שיצאתי מהמדינה הגדולה, החזקה, התרבותית הזו למקום קטן כל כך.

עדין שטיינזלץ: הוא המשיך ואמר לי, כשהייתי במוסקבה בפעם הראשונה וניסיתי להסביר לאנשים שנהר הירדן הרבה יותר קטן מנהר מוסקבה, לא האמינו לי שאנחנו בסך הכל מדינה קטנטנה.

עדין שטיינזלץ: וזה קרא לו לדבריו, עד שגילה את היהדות.

עדין שטיינזלץ: אז הוא גילה שהאימפריה שלנו לא פחות גדולה מהאימפריה הרוסית ואז נחה דעתו.

עדין שטיינזלץ: זה בעצם, עיקר הפעילות שלנו בקרב מבוגרים שמטרתה לנסות לשנות את התדמית העצמית.

עדין שטיינזלץ: אני אמרתי שכל מה שאני מנסה לעשות ברוסיה זה רק לשנות מלודיה.

עדין שטיינזלץ: את המשפט אני יהודי, ניתן לומר בשתי מלודיות.

עדין שטיינזלץ: ושתיהן רלבנטיות והן מאד משמעותיות.

עדין שטיינזלץ: המלודיה האחת היא אני אומר, אני יהודי כמו שאני אומר, אני חולה בהמופיליה.

עדין שטיינזלץ: מחלה תורשתית, אני לא אשם, קיבלתי אותה מההורים שלי, מהסבים שלי, זה דבר שאני מתבייש בו אבל אני לא יכול להיפטר ממנו.

עדין שטיינזלץ: אם הייתי יכול הייתי נפטר ממנו מהר ככל האפשר.

עדין שטיינזלץ: זאת הבעייה שלי.

עדין שטיינזלץ: לעומת זאת אני יכול גם להגיד, אני יהודי, באותו ניגון כמו שאני אומר, אני נסיך.

עדין שטיינזלץ: גם אז אני לא אשם בזה.

עדין שטיינזלץ: ירשתי את זה מאבותי.

עדין שטיינזלץ: אבל תיראו שכשאני חושב שאני נסיך אני מתנהג אחרת, אני חושב על עצמי אחרת ואני מתנהל בצורה אחרת.

עדין שטיינזלץ: כל מה שאני עושה זה לא לשנות את המשפט אלא לשנות את המלודיה.

עדין שטיינזלץ: השינוי הזה של המלודיה זה מה שאנחנו עושים בפעילות שלנו.

עדין שטיינזלץ: אנחנו לא עוסקים בחינוך דתי לא מפני שאנחנו מתנגדים לזה אלא משום שאנחנו עומדים כעת בשלב מוקדם יותר.

עדין שטיינזלץ: אני רוצה שלפני שאדם מגיע ואני אומר לו בוא נשים עליך תפילין, או לאישה, תדליקי נרות שבת, אני רוצה שיהיה לאדם יחס לנושא והוא יאמר, אני מרגיש ששבת זה דבר יפה, דבר חשוב ולכן אני רוצה לכבד אותה.

עדין שטיינזלץ: יש דרכים להגיע לזה.

עדין שטיינזלץ: מבחינות רבות מה שאנחנו עושים מתפרס בכמה תחומים.

עדין שטיינזלץ: מעבר לדברים שעשינו בעבר.

עדין שטיינזלץ: אנחנו למעשה בנינו אוניברסיטה יהודית במוסקבה.

עדין שטיינזלץ: אנחנו בנינו מספר מסויים של דברים שקיימים בפועל.

עדין שטיינזלץ: בזמנו, כשהתחלנו את העבודה קיבלנו עזרה פוליטית וכלכלית אבל לא מממשלת ישראל, אלא מהממשלה האיטלקית.

עדין שטיינזלץ: הממשלה האיטלקית תמכה בנו באופן פוליטי חזק מאד,

קולט אביטל: החל ממתי?

קולט אביטל: זה מעניין אותי לדעת האם זו רק הממשלה הנוכחית?

עדין שטיינזלץ: זה היה אנדראוטי.

עדין שטיינזלץ: פגשתי אותו בבוקר במוסקבה.

עדין שטיינזלץ: בערב הוא שוחח על הנושא הזה עם גורבצ'וב.

עדין שטיינזלץ: והוא גם דאג, ואנדראוטי ידע לעשות את זה, להעביר סכומים די גדולים, מאות אלפי דולרים,

מל פולישוק-בלוך: למה הוא עשה את זה?

עדין שטיינזלץ: ניסיתי להסביר לו כמו שהסברתי לרוסים שהנסיון לטשטש את הזהות היהודית אינו בריא לא רק ליהודים אלא גם לחברה כולה.

מל פולישוק-בלוך: הבנתי מה שאמרת לו, אבל אני שואלת מדוע הגעת דווקא לאיטליה?

עדין שטיינזלץ: הצלחתי למצוא קשר מקרי, שוחחתי עם השגריר האיטלקי והשגריר האיטלקי אומר לי, מחר מגיע אנדריאוטי ואני חושב שהוא יהיה מעוניין.

עדין שטיינזלץ: ואז קבענו פגישה לפני כל הפגישות שנקבעו לו.

מל פולישוק-בלוך: וכבשת את ליבו, אני מבינה.

עדין שטיינזלץ: אולי, בכל אופן ממשלת איטליה תמכה בצורה מאד מסיבית בעניין הזה וכשהגעתי לשם לא היה שם שום נציג ישראלי.

מל פולישוק-בלוך: מה קרה בישראל, מדוע לא תמכו בך?

עדין שטיינזלץ: מדינת ישראל מזכירה לי סיפור שמופיע אצל סנדרל ג'ונסון שענה ללורד שרצה לתמוך בו אחרי שהוא גמר את המילון שלו.

עדין שטיינזלץ: הוא אמר לו, אתה מזכיר לי אדם שטובע בים ומישהו עומד ומסתכל.

עדין שטיינזלץ: אחרי שהאיש יוצא הוא מושיט לו יד ואומר לו את כל האיחולים.

עדין שטיינזלץ: ממשלת ישראל הייתה מאד נחמדה ומעולם לא הפריעה באופן פעיל.

ויקטור בריילובסקי: אפשר לשאול שאלה?

ויקטור בריילובסקי: האם בחומר שלכם ברוסית יש משהו על ישראל, על הציונות, על דברים שכאלה?

עדין שטיינזלץ: יש על ישראל ועל מדינת ישראל ועל החיים בישראל ולמה חשובה ישראל מבחינה זו.

עדין שטיינזלץ: אנחנו לא סניף של הרבנות הראשית ולא של הסוכנות היהודית.

עדין שטיינזלץ: ברגע שאני מביא את האנשים לאיזושהי נקודת הזדהות, מכאן אני יכול לעבוד.

עדין שטיינזלץ: יש אנשים שעברו אצלנו ונעשו מאד דתיים.

עדין שטיינזלץ: יש אנשים שעברו אצלנו שהם אנשים נחמדים שחיים פה והם אינם דתיים.

עדין שטיינזלץ: הם הגיעו כי זה היה הקשר שלהם, אנחנו שומרים על קשר של ידידות אבל לא על קשר של הזדהות.

מל פולישוק-בלוך: כמה אנשים עברו עד היום דרך המיפעלים שלך?

עדין שטיינזלץ: יש לנו שני סוגים של מגעים.

עדין שטיינזלץ: היה לנו קודם מוסד שהיה יותר מוסד לימודי שמישהו ברוסיה דאג לשרוף אותו פיזית.

עדין שטיינזלץ: שם עברו בודאי בצורה זו או אחרת אלפי אנשים.

עדין שטיינזלץ: יש לנו קשרים בהתכתבות ויש לנו סמינרים, פגישות והרצאות שמגיעות לאלפי בני אדם.

עדין שטיינזלץ: הקשרים שיש לנו בכתב מגיעים בודאי לעשרות או למאות אלפים.

עדין שטיינזלץ: זו הפעילות שלנו בדרגות שונות וברמות שונות.

מל פולישוק-בלוך: אני מבינה שהחלק המהותי של הדרך שלך הוא שאתה אומר, אני לא כופה על אף אחד כלום אני רוצה להביא אותם לידי אהבת העניין.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שעומד בשורש המסר שלך.

מל פולישוק-בלוך: אבל צריכים את הכלים.

מל פולישוק-בלוך: בשבוע שעבר היינו בועדת החינוך בבית הספריות הלאומי בירושלים.

מל פולישוק-בלוך: יש שם את כתבי הרמב"ם המקוריים וכתוב שם את הפיסקה,שהיא גם השקפת עולמי, איני מצטטת אבל אני אומרת את הרעיון, תאהב את התורה בשביל האהבה של התורה ולא בשביל שיצא לך משהו.

מל פולישוק-בלוך: לא להשיג הטבה לא בעולם הזה ולא בעולם הבא.

מל פולישוק-בלוך: זאת גם השקפתי.

מל פולישוק-בלוך: לשם שמיים.

מל פולישוק-בלוך: לשם אהבת התורה לכשעצמה ולא לעשות קרדום לחפור בה.

מל פולישוק-בלוך: אבל כדי להביא את האנשים להכיר בדבר הנשגב הזה צריך למשוך אותם בכלים או בדרכים מיוחדות.

מל פולישוק-בלוך: הרי אי אפשר לחייב אותם לבוא לשמוע הרצאות ואי אפשר לחייב אותם גם להמשיך לבוא.

מל פולישוק-בלוך: אני מחפשת את הטקטיקה שלך כדי למשוך אותם לדרכך.

עדין שטיינזלץ: תראי.

עדין שטיינזלץ: הטקטיקה הכי קיצונית שאני נוקט בה היא להיות מעניין.

עדין שטיינזלץ: מעבר לזה אני מקווה שאני רלבנטי.

מל פולישוק-בלוך: איך אתה הופך להיות רלבנטי?

עדין שטיינזלץ: משום שאני מכיר את האנשים, אני מכיר את דרך מחשבתם.

עדין שטיינזלץ: משפחתי גדלה במידה מסויימת באיזור.

עדין שטיינזלץ: אני מכיר את האנשים ואני גם אוהב אותם.

עדין שטיינזלץ: אני אוהב אותם במהותם, עם החסרונות שלהם.

עדין שטיינזלץ: משום כך אני מנסה לדבר אליהם לא על מה שמעניין אותי כעת או על פרשת השבוע.

עדין שטיינזלץ: אני מנסה לדבר איתם על הבעיות שלהם שקשורות לעניין.

עדין שטיינזלץ: זה האופן היחידי בעצם בו אני יכול לפעול.

עדין שטיינזלץ: אין לי כסף להציע למעשה, לשחד את מי שיהיה, באי אלו הטבות בעולם הזה.

עדין שטיינזלץ: לכל היותר אני יכול להבטיח הטבות לעולם הבא.

עדין שטיינזלץ: אבקש כעת מדוד פלנט שמנהל את כל העניין בפועל ממש, ונמצא על קו האוירונים של מוסקבה תל אביב, שיספר את הפרטים והמיספרים של הפעילות.

מל פולישוק-בלוך: אתה עצמך יושב בישראל?

עדין שטיינזלץ: אני ירושלמי אבל אני נמצא הרבה מאד ברוסיה.

עדין שטיינזלץ: הייתי בה מהקצה המערבי עד הקצה המזרחי ביותר של רוסיה.

עדין שטיינזלץ: במקור אני צבר ישראלי עם כל מיני ייחוסים.

עדין שטיינזלץ: הייחוסים הרחוקים שלי הם של רבנים אבל יש לי כל מיני ייחוסים אל מקימי המדינה.

עדין שטיינזלץ: מבחינה זו אני חושב שאני מכוסה.

קולט אביטל: דוד פלנט בבקשה.

מרינה סולודקין: תשתדל בבקשה להתמקד במה יכולות שתי הוועדות שיושבות כאן היום לנסות לעזור לכם.

דוד פלנט: קודם כל תודה רבה לחברת הכנסת סולודקין על אירגון הארוע הזה ולחברות הכנסת אביטל ופולישוק בלוך היושבות בראש איתנו.

דוד פלנט: אני חושב שזו הזדמנות מבחינתנו לומר שאנו מאד מעריכים ומוקירים תודה על כך ואני מקוה שמעבר לעניין תהייה גם תועלת לכל הנוכחים, ואני מאד מעריך את חברי הכנסת הנוספים שהצטרפו ובאו לשמוע אותנו.

דוד פלנט: ובכן, בכמה מילים גם עבור האורחים המכובדים שאחרו מעט.

דוד פלנט: המכון ללימודי יהדות בחבר המדינות העצמאיות בנשיאות הרב עדין שטיינזלץ אבן ישראל נוסד בשנת 1989, היה למוסד היהודי הראשון שהוקם בברית המועצות לשעבר מאז המהפכה הקומוניסטית.

דוד פלנט: בראיון הטלביזיוני לפני כן הרב סיפר מעט על ההיכרות שלו עם פרופסור וולכוב שהיה סגן הנשיא האקדמי למדעים שבאופן אישי הגיע לגורבצ'וב ובעצם פתח את השערים לפני הרב וזה היה עוד לפני עידן העלייה הגדולה, בזמן שעדיין לא הייתה נציגות ישראלית במוסקבה.

דוד פלנט: למעשה הרב מספר תמיד שהשגריר הראשון שהיה נציג ועוד לא שגריר בא אליו להתייעץ עמו לפני שהגיע לרוסיה.

דוד פלנט: יש אגב פרוייקט נוסף שלא מרבים להזכיר אבל אני חושב שתרומתו לעם ישראל אינה פחות חשובה, והיא שבאותה פגישה עם וולכוב הרב השיג בסופו של דבר מגורבצ'וב את האישור לתעד את כל כתבי היד היהודיים בספריות מוסקבה ולנינגרד באותה תקופה ולאחר מכן גם בלבוב ובמקומות אחרים.

דוד פלנט: כל הפרוייקט העצום הזה שנותן עבודה לחוקרים באוניברסיטה העברית לעשרות שנים נמצא בספריה הלאומית בירושלים וכל הדברים האלה נולדו באותה פגישה של הרב שטיינזלץ עם פרופסור וולכוב בשנת 1988.

מל פולישוק-בלוך: אתם הבאתם את הכתבים היהודיים לארץ?

דוד פלנט: זה הובא.

דוד פלנט: קרוב לחמש שנים ישב צוות באוניברסיטה העברית בירושלים ואצלנו במוסקבה ותיעד את החומר במיקרופילים.

מל פולישוק-בלוך: לא הבאתם את הכתבים המקוריים עצמם.

מל פולישוק-בלוך: אותם לא נותנים להוציא?

דוד פלנט: לא אבל לפחות את החומר יש.

דוד פלנט: זה כשלעצמו היה הישג גדול מאד.

דוד פלנט: בכל אופן לפני כחודש חגגנו 15 שנות פעילות.

דוד פלנט: אמרנו שאנחנו בעצם מאד צעירים אבל ודאי זקנים ביחס למה שקורה ברוסיה ואפשר לומר שעברנו שם הרבה דורות.

דוד פלנט: בשנים האחרונות עברו תהפוכות רבות על רוסיה ועל יהודי רוסיה, ויהודי רוסיה הם כל יוצאי ברית המועצות לשעבר.

דוד פלנט: ברשות

דוד פלנט: כם, לפני שניגש לטכנולוגיה שלנו נוסיף כמה מילים לגבי הקונספציה.

דוד פלנט: אנחנו עוסקים בתרגום.

דוד פלנט: לא רק בתרגום של ספרים.

דוד פלנט: רוב הספרים שאנחנו מוציאים אלו ספרים שנכתבים אפילו במקור ברוסית, או הצעות של הרב או מאמרים של הרב שמעובדים ישירות לרוסית על ידי אנשים שרוסית היא שפת האם שלהם.

דוד פלנט: אנחנו מתרגמים את התלמוד לרוסית.

דוד פלנט: אנחנו מתרגמים ומוציאים לאור ספרים נוספים ברוסית.

קולט אביטל: יש איזה מוציא לאור מיוחד שאתם עובדים אתו במוסקבה?

דוד פלנט: אנחנו מתפקדים גם כמוציאים לאור.

דוד פלנט: אנחנו עוסקים בעצמנו בהוצאה לאור.

דוד פלנט: התרגום שלנו הוא לא רק לקחת מילה ולמצוא את המקבילה שלה בשפה אחרת.

דוד פלנט: אלא משהו רחב הרבה יותר.

דוד פלנט: זה קשור להקשר תרבותי, מנטלי, היסטורי וחברתי.

דוד פלנט: והתרגום של הספרים הוא רק דוגמא לנושא זה, וזה מייצג את כל הפעילות שלנו למצוא מה שנקרא שפה משותפת.

דוד פלנט: וכשאני בא ואומר שפה משותפת, זה לא שפה שצד אחד בא ונותן לשני, זו שפה שמשותפת לשני הצדדים.

דוד פלנט: במובן מסויים רוסיה או הפעילות ברוסיה נותנת לנו אתגר שאני חושב שאינו קיים בעולם היהודי כולו.

דוד פלנט: בארץ וגם במקומות אחרים קיימות קבוצות.

דוד פלנט: הקבוצות קיימות בפני עצמן ומנסים בכל מיני צורות ליצור אינטגרציה, ליצור קישורים, למצוא חיבורים, ליצור איזושהי מעורבות, דיאלוג.

דוד פלנט: מכיוון שכל הקבוצות האלו במקור עומדות בפני עצמן יש ברירת מחדל, אם זה לא הולך לא קרה שום דבר.

דוד פלנט: ויותר מזה.

דוד פלנט: אפשר להגיד שקרה ולא קרה כי כל הקבוצה עומדת בפני עצמה.

דוד פלנט: כשאנחנו באים לרוסיה ועובדים שם עם היהודים אז אם לא יקרה משהו לא יהיה שום דבר.

דוד פלנט: בלי האלמנט היהודי, האנשים שם בתהליך של התבוללות.

דוד פלנט: אם אנחנו לא פועלים אנחנו לא קיימים.

דוד פלנט: יש פסוק שאומר "היילכו שניים יחדיו בלתי אם נועדו".

דוד פלנט: אי אפשר ללכת ביחד אם אין באמת וועד, אם אין באמת שותפות בעניין הזה.

דוד פלנט: והאתגר מבחינתנו הוא, מה שלא עובד לא קיים ואם מה שאנחנו אומרים אינו נשמע, אנחנו לא אומרים אותו.

דוד פלנט: לכן האתגר שלנו כפול ומכופל.

דוד פלנט: זה לא רק להגיד דברים אלא לשמוע ולדעת להקשיב ולהבין את האנשים שאנו עובדים איתם.

דוד פלנט: מה הנכונות שלהם, מה העולם שלהם, באיזו מידה השפה שלהם בנוייה לדיאלוג איתנו.

משה גפני: כמה אנשים אתם?

דוד פלנט: הצוות שלנו מונה בארץ כעשרה אנשים.

דוד פלנט: אבל מעבר לכך, האנשים שעובדים מטעמנו מדובר על מאות אנשים.

דוד פלנט: אנחנו מפעילים תוכנית שפועלת היום בשני מקומות מרכזיים, ישראל וברית המועצות, שנקראת, בית למדרש.

דוד פלנט: וכבר בהגדרה, בית למדרש ניתן לשמוע את הכיוון.

דוד פלנט: אנחנו לא בונים בית מדרש שהוא מוסד.

דוד פלנט: אנחנו לא באים ליצור עוד מוסדות ברוסיה שזו ארץ שאנשיה אינם אוהבים מוסדות.

דוד פלנט: אנחנו באים לשלב בין בית, מקום שאדם חי וגדל בו, לבין המידרש, לבין הלימוד.

דוד פלנט: אנחנו עוסקים ביצירת קבוצות לימוד של אנשים לא דתיים בדרך כלל שעוסקים באופן קבוע על בסיס שבועי, ביהדות.

דוד פלנט: ואני מדבר על למעלה ממאה וחמישים ערים בברית המועצות לשעבר ועוד למעלה מארבעים קבוצות שפועלות בישראל.

דוד פלנט: מדובר על חוגי בית ביהדות על בסיס שבועי.

דוד פלנט: כשכל האנשים פועלים מטעמנו ומקבלים, נקרא לזה משכורת, זה אמנם מצחיק כי מדובר על עשרה דולר בחודש.

דוד פלנט: ומלכתחילה, שאלת מה הטריגר, אנשים באים בגלל הסקרנות.

דוד פלנט: כי זה מעניין וקצת אקזוטי שם.

דוד פלנט: לא מבינים מה אנחנו.

דוד פלנט: אם הייתם רואים את הצוות שלנו יש שם קולז' מאד מעניין.

דוד פלנט: החל מהרב דרך כל מיני דמויות נוספות וכלה בבחורה שהיא המנהלת של הפרוייקט הזה שהיא בחורה פמיניסטית, לא דתית, מקומית, מאד פעילה והיא המנהלת בשטח וזה קולז/ שמעניין אנשים.

דוד פלנט: אז אומרים שאנשים באים מתוך סקרנות ונשארים בגלל האהבה.

משולם נהרי: מי מעביר את השיעור?

דוד פלנט: יש לנו צוות שכולו מורכב מילידי רוסיה, אני אגב היחידי במערכת שלנו שאיננו יליד רוסיה.

דוד פלנט: למדתי רוסית אך אינני יליד רוסיה.

דוד פלנט: כל שאר האנשים יוצאי רוסיה, אנשים מלומדים, רובם דוקטורים.

דוד פלנט: אנשים שלמדו שנים רבות גם בישיבות גם באוניברסיטאות וגם למדו את השטח.

דוד פלנט: הם מכירים את החומר, הם מכירים את האנשים, הם באו משם, הם יודעים איך לדבר, הם יודעים מה להגיד והם יודעים מה לא להגיד.

דוד פלנט: הם יודעים איך ליצור שזה לא יהיה רק דיבור מצד אחד לשני אלא דיבור משותף.

דוד פלנט: אנחנו מדגישים את הלימוד של הטקסטים מסיבה פשוטה.

דוד פלנט: הטקסט מבחינתנו הוא מקום מיפגש.

דוד פלנט: שני הצדדים יושבים משני צידי השולחן או מאותו צד ולומדים אותו.

דוד פלנט: ואני יכול להגיד דבר אחד.

דוד פלנט: אין הנחתום מעיד על עיסתו אבל עובדה שיש עיסה זה אומר בסופו של דבר שהיא עובדת.

דוד פלנט: אם תעשו חשבון פשוט, כמאה וחמשים קבוצות ברוסיה ועוד ארבעים קבוצות פה, ממוצע של עשרה תלמידים לקבוצה על בסיס שבועי, המכפלה של היקף הפעילות נותנת איזושהי אינדיקציה.

דוד פלנט: ואנחנו אירגון קטן.

דוד פלנט: אנחנו לא סוכנות, אנחנו לא הג'וינט, אנחנו לא לשכת הקשר, אנחנו אירגון של חמישה עשר אנשים בסופו של דבר עם תקציבים מאד מצומצמים, אבל ברוך השם, באמת בסיעתא דשמיא, זה פח השמן של חנוכה וסליחה על השבח העצמי, אבל בכל זאת העניין מצליח.

משה גפני: איך הגעת לזה?

דוד פלנט: למדתי בישיבת הכותל ויום אחד אמרו שנפתחה ישיבה במוסקבה ומחפשים בחורים שיילכו ללמוד שם.

דוד פלנט: זה ריתק אותי.

דוד פלנט: מדוע?

דוד פלנט: כי אני אוהב שלג.

דוד פלנט: אני יליד רמת גן.

דוד פלנט: נסעתי לרוסיה ונידבקתי בחיידק.

דוד פלנט: התוכנית הזו היא תוכנית אחת.

דוד פלנט: אנחנו פיתחנו גם מערכת מאד עניפה של לימוד בהתכתבות.

דוד פלנט: קורסים ללימודי יהדות.

דוד פלנט: הקורסים הם סמי אקדמאים.

דוד פלנט: בכוונה לא אקדמאים כי אנחנו רוצים שזה יהיה פופולרי, שאנשים לא יתחייבו למערכת אקדמית.

דוד פלנט: בחומר אנו מלמדים החל מהחומש דרך ספרות ימי הביניים, כולל ספרות מודרנית.

דוד פלנט: אנחנו בונים מיקראות.

דוד פלנט: אגב, אני רוצה קצת במאמר מוסגר שתבינו.

דוד פלנט: אנחנו אירגון עצמאי מאד.

דוד פלנט: לא קשור לפוליטיקה היהודית רוסית שהיא מאד מפותחת כפי שאתם יודעים.

דוד פלנט: אנו עובדים עם כל הגופים.

דוד פלנט: פיתחנו תוכנית לימודים עבור משרד החינוך הישראלי, עבור מערכת בתי הספר של חפציבה.

משולם נהרי: מי מממן אותכם?

דוד פלנט: לצערי כמו שהרב הזכיר, מעט יחסית מגיע מישראל, גם בגלל מיגבלות,

משולם נהרי: איזה משרד תומך בכם?

דוד פלנט: אף משרד אינו תומך בנו נכון להיום.

דוד פלנט: בעבר משרד הדתות תמך בפירסומים שלנו.

דוד פלנט: עד שהוועדה המייעצת שעברה למשרד החינוך החליטה שהפירסומים שלנו אינם פירסומים תורניים.

דוד פלנט: משרד החינוך תמך והפסיק לתמוך בשיעורי תורה.

דוד פלנט: אותם שיעורים שניתנו על ידי מרצים יוצאי רוסיה שעברו השתלמויות אצלנו ולימדו ברחבי הארץ יהדות, הפסיקו לתמוך בהם.

משולם נהרי: ומה קורה ברוסיה, האם תומכים בכם שם?

דוד פלנט: ברוסיה אין שום תמיכה ממשלתית.

דוד פלנט: חוץ מדבר אחד שאינו בדיוק תמיכה.

דוד פלנט: פרוייקט חפציבה שהוא פרוייקט משותף של הסוכנות היהודית ומשרד החינוך שזה בתי הספר היהודים ישראלים בברית המועצות, אנחנו פיתחנו את תוכנית הלימודים ואנחנו מטמיעים אותה בבתי הספר.

דוד פלנט: יש תקציב לפרוייקט הזה ואנחנו כקבלן משנה מבצע את העבודה עבור משרד החינוך והסוכנות.

דוד פלנט: אז תקרא לזה תמיכה או לא תמיכה, זה משהו אחר.

מל פולישוק-בלוך: בתקציב משרד החינוך יש הרבה סעיפים שמדברים על פרוייקטים שאתה מדבר עליהם, גם למבוגרים וגם לתלמידים.

מל פולישוק-בלוך: איך זה שלא נכנסתם לשום תקנה?

מרינה סולודקין: אני אסביר לך.

מרינה סולודקין: בגלל שהם לא מתאימים לקריטריונים מפני שאלו שמלמדים שם הם אינם רבנים.

דוד פלנט: הגיעו לארץ יהודים שלמדו במחתרת ברוסיה באופן עצמאי ורצו להמשיך ללמוד וגם ללמד.

דוד פלנט: הם התחברו אלינו והתחלנו לפעול ולעשות פעילות בצוותא.

דוד פלנט: ואז קורה דבר פנטסטי.

דוד פלנט: במשך כמה שנים זה עבד וקיבלנו תמיכה מסויימת לגבי הפעילות הזו.

דוד פלנט: ואז השתנו הכללים.

דוד פלנט: כיצד.

דוד פלנט: הקפיצו את הנקודות.

דוד פלנט: ששת אלפים שיעורים.

דוד פלנט: זה דבר שתפור לאירגונים גדולים.

מל פולישוק-בלוך: למי מיועד הששת אלפים, מי זכה?

דוד פלנט: אירגונים גדולים כמו אל המעיין, מעלה ועוד.

דוד פלנט: כל האירגונים שיש להם פריסה ארצית ויש להם נציגים בכנסת.

דוד פלנט: הכניסו אותנו לסד בלתי אפשרי.

דוד פלנט: דורשים מאיתנו לעשות היקף פעילות ארצי ואנחנו אירגון קטן שמשתדל גם להיות איכותי.

דוד פלנט: אנחנו לוקחים אנשים מכשירים אותם מאפס, משתדלים למצוא תלמידים ולשבת איתם.

דוד פלנט: ואז מה אומרים לנו, ראשית, שאין לנו מספיק שיעורים, צריך ששת אלפים בשנה ואנחנו הגענו לשלושת אלפים.

דוד פלנט: אומרים לנו שאנחנו לא יכולים להגיע לששת אלפים שיעורים.

דוד פלנט: מדוע?

דוד פלנט: כי מותר גידול רק של עשרים וחמישה אחוזים בשנה.

דוד פלנט: אז בוא נעשה חשבון עוד כמה שנים, בלי לקבל תמיכה, אנחנו צריכים לצמוח כדי שנגיע למינימום.

דוד פלנט: וזה לא הכל.

דוד פלנט: יש סעיף נוסף שאומר שמרצים מומחים מקבלים עליהם חמש מאות נקודות בשנה.

דוד פלנט: אבל מה זה מרצה מומחה?

דוד פלנט: שלכאורה אמור להיות מי שמבין את מה שהוא מלמד באורח מקצועי ביותר.

דוד פלנט: מי שלמד בישיבה או מי שיש לו תואר במדעי היהדות באוניברסיטה.

דוד פלנט: מה הטענה שלנו?

דוד פלנט: יהודים מגיעים מרוסיה, למדו יהדות במחתרת אבל אומרים להם, מה שלמדתם לא שווה כי הסמינרים האלה לא נחשבים, היהודים העצמאיים לא נחשבים, ללמוד במחתרת זה טוב לסיפרי גיבורים אבל זה לא טוב לאישורים.

דוד פלנט: ואז הם לא מקבלים שום דבר.

דוד פלנט: אנחנו מפעילים תוכנית כבר שבע שנים בארץ של "בית למדרש" ולא קיבלנו שום תמיכה מגורם ממשלתי.

מל פולישוק-בלוך: יש לי בקשה.

מל פולישוק-בלוך: אתה יכול להעלות את הטיעונים האלה על הכתב, מבחינת הקריטריונים וכל ההקלות.

מל פולישוק-בלוך: ואנחנו נקבל תשובות ממשרד החינוך שאולי יבחנו מחדש את השינוי של הקריטריונים.

דוד פלנט: אני פניתי כבר.

דוד פלנט: ואמרתי את הבעייה וביקשתי שיחריגו את הנושא.

דוד פלנט: מדובר בציבור ייחודי, ציבור עם תנאים מיוחדים, תסתכלו על זה אחרת.

משה גפני: למי פנית?

דוד פלנט: פניתי למשרד החינוך והתשובה שקיבלתי הייתה אם נחריג את העולים אז נחריג גם את הרפורמים, נחריג את אלה ואלה ואת כולם.

דוד פלנט: אל תעירו ואל תעוררו.

דוד פלנט: זה מה שאמרו לי.

מל פולישוק-בלוך: על כל פנים, תעביר לי מכתב.

מל פולישוק-בלוך: יש שר קליטה עכשיו?

משולם נהרי: אני רוצה לתת לך עצה טובה.

משולם נהרי: יש אגף לתרבות תורנית.

משולם נהרי: יש שם תקנה למפעלי סיפרות.

משולם נהרי: שם בתקנה הזו יש גופים קטנים, גופים בסדר גודל שלכם.

משולם נהרי: שם אתם יכולים לקבל תקציב.

משולם נהרי: יש שם תקנה מיוחדת לגופים קטנים.

משה גפני: אני מציע שהוא ישב עם משולם נהרי בנפרד ומשולם נהרי יתן לו עצות.

קולט אביטל: יש לנו היום גם את הרב מלכיאור.

קולט אביטל: אתה משולם נהרי היית עובד משרד החינוך וכל עזרה שתוכל להושיט וכל עצה רק תועיל לכולם.

קולט אביטל: אבל אני חושבת שהיום גם יכולה להיות סיטואציה עם אוזן קשבת.

משולם נהרי: מאחר וזה דיון משותף של ועדת הקליטה וועדת החינוך וזהו נושא חשוב, אני חושב שהנושא הזה בחבר המדינות הוא באמת חסר.

משולם נהרי: אני חושב שאנשים שם צמאים, לא ללמוד דף גמרא אלא לקבל מושגי יסוד ביהדות.

משולם נהרי: אנשים מאד רוצים את הקשר את הזיקה.

משולם נהרי: לא ראיתי צימאון ליהדות כמו שראיתי שם.

משולם נהרי: כולם לצורך זה אורתודוכסים.

משולם נהרי: לכן אני חושב שמדינת ישראל עושה עול.

משולם נהרי: היא משקיעה שם במערכת החינוך במסגרת חפציבה ב 45 בתי ספר כשיש כפול.

משולם נהרי: אבל אחרים מחזיקים אותם באופן פרטי.

משולם נהרי: מדינת ישראל משתתפת ברוב התקציב של החינוך הפורמלי, כאשר בנושא הפנימייתי היא משתתפת בשלושים אחוזים בלבד שזה חבל מאד כי מי שהולך שם לפנימייה זה לא משום שהוא רוצה להתפתח יותר טוב אלא יש כאלה שפשוט אינם יודעים מי האבא ומי האמא והם באים ממקומות שאין להם מה לאכול אפילו.

משולם נהרי: אבל נושא החינוך הבלתי פורמלי לא רק שלוקה בחסר אלא גם קיבל מכה אנושה במעבר של משרד החינוך לסוכנות היהודית.

משולם נהרי: כל בתי הספר של יום א', שהיו אמורים בעצם לתת מענה לחינוך הבלתי פורמלי, הכל קרס.

משולם נהרי: זה לא ממשיך כמו שצריך.

משולם נהרי: יש למדינת ישראל תקציבים בתחום התרבות שאפשר לייעד ולא צריך בשביל זה הרבה כסף כי העלויות שם ממש זולות.

מל פולישוק-בלוך: מהו סדר גודל של תקציב שאתם צריכים כדי לפעול?

דוד פלנט: אני יכול לומר לך ששינוי משמעותי מבחינת אפקט הפעילות שלנו גם בארץ וגם ברוסיה יהיה באופן הבא.

דוד פלנט: אנחנו עובדים היום על תקציב של כשש מאות וחמישים שבע מאות אלף דולר בשנה.

דוד פלנט: זה התקציב שלנו בפועל לכל הפעילות.

דוד פלנט: בארץ וברוסיה.

דוד פלנט: כדי שיהיה לך שיעור אתה צריך מערכת שתפעיל אותו.

דוד פלנט: אם היינו יכולים להגדיל את התקציב בעוד עשרים או שלושים אחוזים היינו נמצאים במצב אחר לגמרי.

דוד פלנט: אנחנו נמצאים היום על התהום.

דוד פלנט: פיטרנו בשנה האחרונה שמונה עובדים.

ויקטור בריילובסקי: ברוסיה יש מספר לא קטן של יהודים עשירים.

ויקטור בריילובסקי: הם אינם יכולים לתמוך בכם?

דוד פלנט: אם לא הם אנחנו כבר מזמן לא היינו.

דוד פלנט: לפני חמש שנים קיבלנו כמאה וחמישים אלף דולר תקציבים ממדינת ישראל לפעילות בארץ.

דוד פלנט: השנה קיבלנו אפס.

דוד פלנט: מהיכן אני אשלים את השאר?

דוד פלנט: יהודי רוסיה העשירים ברוך השם עוזרים לנו.

דוד פלנט: אין לנו ברירה.

דוד פלנט: אנחנו חייבים למצוא את התקציב מאיזשהו מקום.

דוד פלנט: מן הגורן ומן היקב וכך אנחנו עובדים.

משולם נהרי: כמה עולה בית ספר של יום א'?

דוד פלנט: התקציב של לשכת הקשר הוא 4000 דולר בשנה.

דוד פלנט: לפני 15 שנה הקמנו את האירגון הראשון ברוסיה שעסק בחינוך יהודי.

דוד פלנט: זה נקרא למד.

דוד פלנט: כמו הלמד של הנהיגה.

דוד פלנט: למד ולמד.

דוד פלנט: התאחדות המורים למסורת יהודית.

דוד פלנט: ובאירגון הזה עברו עד היום אלפי מורים.

דוד פלנט: אינני חושב שתמצא מורה, אדם שעוסק במדעי היהדות בארץ וברוסיה שלא עבר בצורה זו או אחרת דרך האירגון.

דוד פלנט: פה מדובר על מאות סמינרים, מדובר על מאות אלפים של פירסומים שהופצו בכל רחבי רוסיה.

דוד פלנט: בכל מקום שאתה הולך אתה תראה את הלוגו הזה של למד ושל המכון שלנו.

דוד פלנט: זה חינוך בלתי פורמלי.

משה גפני: אם אפשר, אם אתה מעביר מכתב אם אתה יכול להעביר גם לנו לחברי הוועדה.

משה גפני: כשאתם פותחים את ספר התקציב היום, כדאי שתיראו יש בספר התקציב של 2003 , 123 מליון נדמה לי, כאשר התקציב של השנה בתרבות היהודית שאוחד, הכל עומד על 64 מליון בסך הכל.

משה גפני: המציאות הזו שהרבה פעמים נלחמים נגד החרדים, אז מחמירים את הקריטריונים.

משה גפני: אני מציע לכולנו לעשות את החשבון הזה.

משה גפני: אם לא היו עושים קריטריונים מטופשים,

דוד פלנט: אם יורשה לי עוד משפט אחד לסיום.

דוד פלנט: הרב שטיינזלץ התחיל פעילות ברוסיה לפני הרבה שנים.

דוד פלנט: המטרה שלו ברורה.

דוד פלנט: אני חושב שמכירים את האיש ומבינים מה משמעות הפעילות, זה דבר שהוא קונצנזואלי , מוסכם על הכל.

דוד פלנט: אני חושב שאנשים שלנו מייצגים את כל הקשת וגם ברוסיה זה אותו מצב.

דוד פלנט: אנחנו עובדים עם יהודים וגם עם גויים.

דוד פלנט: יש פעילות חשובה גם שם וגם פה.

דוד פלנט: ככלל הנושא.

דוד פלנט: אנחנו גם בין כולם.

דוד פלנט: יש אנשים שמבינים יותר טוב מאיתנו מה אפשר לעשות.

דוד פלנט: אנחנו יכולים להגיד מה כואב לנו, אולי במידה מסויימת אתם יכולים לדעת מה תהייה התרופה שלנו.

דוד פלנט: והייתי מאד שמח אם תהייה אפשרות בהמשך להזמנה שלך, ואני מאד מעריך את זה, אם חברי כנסת נוספים שנמצאים פה מוכנים לעמוד איתנו בקשר, כי הרי לא נפתור את כל הבעיות בישיבה הזו אנחנו נשמח להעביר אינפורמציה, להתייעץ, לייעץ, אולי גם לנו יהיה משהו מועיל לומר לכם כדי להמשיך את הרב שיח הזה ואני חושב שבסופו של דבר זה יהיה לטובת כולם.

מל פולישוק-בלוך: יש לך התנגדות מרינה להיות אשת קשר כי מעבר למכתב צריך לדבר עם אנשים וכו'.

מרינה סולודקין: בודאי שלא.

מרינה סולודקין: הקהילה של יוצאי ברית המועצות נמצאת כעת בנקודת מפנה.

מרינה סולודקין: בלי לימודי יהדות ומסורת בעוד דור יהיו מהגרים למדינת ישראל.

קולט אביטל: הייתי רוצה לסכם את הישיבה בשלוש נקודות.

קולט אביטל: קודם כל אנחנו רוצים להודות לרב עדין שטיינזלץ על פעילותו העניפה, הברוכה, רבת המימדים וכמובן שהיא בהרבה מובנים יוצאת דופן.

קולט אביטל: אילו יכולנו כולנו להחשף לדרך הזו של לימודי היהדות, לא ככורח, ולא כגזירות ולא כתכתיבים ולא כדברים שהם כמעט בדרג הטכני אלא במימד הרוחני, אני חושבת שמצבה של היהדות בארץ היה אחרת ולא היינו רואים את כל המאבקים שאנחנו רואים.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לסייע לפעילותו של הרב גם בחבר העמים וגם בארץ.

קולט אביטל: לשם כך אנו רוצים להציע שלושה דברים.

קולט אביטל: דבר ראשון שנקבל את אותו המכתב עם הקריטריונים כדי שחברת הכנסת פולישוק תוכל לפנות למשרד החינוך ולראות מה אנחנו צריכים לעשות.

קולט אביטל: דבר שני, אנחנו כשתי ועדות נפנה למשרד הקליטה ולמשרד החינוך וננסה לראות באיזה אופן אנחנו יכולים להגדיר את הפעילות בקרב ציבור העולים בארץ.

קולט אביטל: כדי להפוך את הדת ליותר "ידידותית למשתמש", כדי שאנשים יבינו את יופיה של הדת ולא רק כגזירות שחייבים לעמוד בזה כי אם לא, לא יקבלו מעמד של עולה, אלא מתוך רצון להנחיל להם את ערכי היסוד.

קולט אביטל: דבר אחרוו, נבקש מחברת הכנסת סולודקין להמשיך להיות זו שעומדת בקשר איתכם כי דבר כזה אם אנחנו לא עושים לו מעקב אחרי שאנחנו מקבלים החלטות הוא נשאר ללא תמורה.

קולט אביטל: אלה ההחלטות.

קולט אביטל: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשאול אותך הרב שטיינזלץ.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שהגישה שלך כפי שהבינותי אותה כאן בישיבה מאד מדברת אלי, האם יש אפשרות לחשוב, כרגע אני זורקת את זה בגדר מחשבה, לא לעולים חדשים אלא בעברית, לארגן אחת לחודש חודשיים מפגש עם הרב כאן בכנסת לחברי הכנסת.

עדין שטיינזלץ: אפשר לעשות את זה.

עדין שטיינזלץ: אני מדבר עם כל מיני יהודים, אפילו עם חברי כנסת.

עדין שטיינזלץ: אני מצידי מוכן.

עדין שטיינזלץ: עשיתי את זה כשמשה דיין היה שר החוץ.

קולט אביטל: משפט אחד מטעם משרד הקליטה.

אביגדור לויתן: אני חושב שהמשרד שכל השנים תמך בעמותות של זהות יהודית לעולים זה משרד הקליטה וזה המשרד הטבעי.

אביגדור לויתן: לצערי באמת, סך כל התקציב שעומד לרשותנו בנושא תמיכות לאירגונים, אני מתבייש לומר את הסכום, הוא שבעה מליון שקל ל 250 אירגונים.

אביגדור לויתן: בעבר היה לנו פי שלוש ופי ארבע וקיצצו לנו את התקציב.

אביגדור לויתן: למרות כל זה למשל אירגון כמו מחניים שהוא אירגון גדול הוא מקבל תקציב יפה מאד מבחינתנו, קרוב למאה שבעים, מאה שמונים אלף בשנה.

אביגדור לויתן: ואולי דוקא אירגון קטן כמו שלכם שקיבלתם בארבע השנים האחרונות בממוצע סכומים של כמה עשרות אלפי שקלים, אולי יהיה כדאי אפילו כדאי להתחבר לגופים גדולים.

קולט אביטל: אני אציג לך את השאלה בצורה אחרת.

קולט אביטל: לא להסתכל על זה בצד הטכני של תקציב כתמיכה לאירגון.

קולט אביטל: אלא כחלק מפעילות בתחום הדתי.

קולט אביטל: כלומר לא לקחת את זה מהתקציב של תמיכה באירגונים, אלא כיוון שאתם גם תומכים בתוכניות גיור למיניהן, אולי אפשר לקחת משם.

קולט אביטל: גם זה רעיון למחשבה ונמשיך לדון בכך בהמשך, תודה רבה.