ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 373, 2005-01-10 09:00

מל פולישוק-בלוך: בוקר טוב.

מל פולישוק-בלוך: התכנסנו כאן בוועדת החינוך של הכנסת למה שהייתה אמורה להיות ישיבה חגיגית.

מל פולישוק-בלוך: סוף-סוף לאחר ירידה הולכת ומתמשכת ברמה ובאיכות מערכת החינוך בישראל במשך זמן רב, נעשה מעשה: ממשלת ישראל החליטה לשים את החינוך בראש מעייניה; שרת החינוך החליטה לעשות שינוי מהותי ומקיף במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: סוף-סוף הוגש דוח התוכנית הלאומית לחינוך, הדוח שייחלנו לו לשיפור, ואפילו אפשר לומר להצלת החינוך בישראל, וכפי שכתוב פה – לכל ילד וילדה מגיע יותר.

מל פולישוק-בלוך: אבל זו לא תהיה ישיבה חגיגית, ואני מקווה שלא ניאלץ להכריז היום על קבורתה של רפורמה בטרם יצאה לאור.

מל פולישוק-בלוך: בבוקר זה, בעוד ידי האחת אוחזת בדו, מסרו לידיי בכניסה לכנסת בידי האחרת את ההסכם הקואליציוני בין הליכוד לבין יהדות התורה, שהיום – במקרה לגמרי – יובא לאישור הכנסת.

מל פולישוק-בלוך: אני אקריא לכם משפט מעיקרי התוכנית המכונה לשם קיצור "תוכנית דברת" בעמוד 61: "תוכנית מערכתית כוללת זו נשענת על עקרונות פדגוגיים וחברתיים, המבוססים על השקפת עולם שוויונית ופלורליסטית, על עיקרון היסוד של אחריות ומחויבות מערכת החינוך לכל אחד מתלמידיה, על השאיפה למצוינות ועל תפיסת החינוך כרצף מתמשך ואיכותי מגן הילדים ועד סיום בית-ספר התיכון.

מל פולישוק-בלוך: כוחה של התוכנית הוא בעומקה, ברוחבה, בתפיסה הכוללת שהיא מייצגת והישענותה על הסכמה לאומית רחבה ובמעמד החוקי שיוקנה לה", זו גם הדגשתי.

מל פולישוק-בלוך: "קיומו של חינוך ציבורי חזק ואיכותי באחריות המדינה ובעל חשיבות עליונה לחוסנו של החינוך ולחוסנה של מדינת ישראל.

מל פולישוק-בלוך: החינוך הציבורי הוא כלי מרכזי להגברת הלכידות בחברה הישראלית תוך חיזוק הזהות היהודית והזהות האישית והקבוצתית.

מל פולישוק-בלוך: אין לחינוך הציבורי תחליף במימוש האתגר של גיבוש עולם ערכים משותף לקבוצות השונות בחברה הישראלית תוך שימור וטיפוח המורשת הייחודית של כל קבוצה".

מל פולישוק-בלוך: נקודה חשובה נוספת שכתובה כאן בעמוד 61: "המדינה חייבת להבטיח לתלמידים עתיד פתוח גם אם הוריהם בחרו עבורם בחינוך קהילתי נפרד שאינו מכינם להשתלבות בחברה" – זו אחריותה של המדינה ושלנו כחברי כנסת.

מל פולישוק-בלוך: ובכן, יש כאן עוד כהנה וכהנה משפטים שאני חותמת על כל מילה שלהם מבחינת העקרונות הבסיסיים של תוכנית חינוך לאומית.

מל פולישוק-בלוך: אולם הצדדים שעומדים לנהל לנו את המדינה – הליכוד ויהדות התורה – קבעו משהו אחר:

מל פולישוק-בלוך: בסעיף 6.11 להסכם נאמר: "עצמאותו ומעמדו הייחודי של החינוך החרדי לסוגיו במערכת החינוך יישמרו; מוסכם כי יוקם צוות שיקבע בהסכמה, ומטרתו תהיה למנוע פגיעה בעצמאות הארגונית והחינוכית במעמד הייחודי ובתקצוב של החינוך החרדי.

מל פולישוק-בלוך: לא בכדי אני שמה את שני ההסכמים האלה בתחילת הישיבה משום שאני ויחד אתי חבריי, ומי שהיה לפניי יושב ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת אילן שלגי, חוששים מאוד שבפרצה הזאת אנחנו פוגעים במהות המרכזית של דוח דברת.

יוסי שריד: למה את חוששת?

יוסי שריד: מדובר כאן בוודאות.

מל פולישוק-בלוך: נכון.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאני עורכת דין, אני מדברת בזהירות.

מל פולישוק-בלוך: אבל אנחנו מתכוונים ללכת לבג"ץ השבוע ונמצה את כל הכלים המשפטיים - -

משה גפני: מי זה אני ו"חבריי"?

מל פולישוק-בלוך: אמרתי "אני וחבריי".

משה גפני: גם אני חבר שלך.

מל פולישוק-בלוך: אם כך באה גאולה לישראל.

משה גפני: אנחנו בוועדה שלך.

מל פולישוק-בלוך: אדוני הנכבד, חבר הכנסת משה גפני, אנחנו חוששים- -

משה גפני: מי זה "אנחנו"?

משה גפני: אני חבר בוועדה שלך, את לא יכולה לדבר בשמי - -

מל פולישוק-בלוך: לא אמרתי- -

משה גפני: מי אלה חברייך?

מל פולישוק-בלוך: אמרתי, חבריי משינוי.

משה גפני: נרגעתי.

משה גפני: אני רק מבקש הצעה לסדר - -

מל פולישוק-בלוך: לפני כן אני רוצה שתקשיב עד הסוף.

מל פולישוק-בלוך: נוסף לחבריי בשינוי גם חבריי מהמפד"ל חושבים - -

ענבל גבריאלי: זה כולל את חבר הכנסת אילן שלגי שכשהוא היה יושב ראש הוועדה הוא דווקא דיבר בשבחה של יוזמת ועדת דברת?

משה גפני: זה שהמפד"ל חברים שלך, אני גם יודע.

מל פולישוק-בלוך: את הגעת באיחור ולא שמעת את הפתיח שלי, שאני מקבלת מאוד בברכה את דוח דברת.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד מעריכה את המאמצים של שרת החינוך, גם של ממשלת ישראל ובוודאי של דברת ואנשיו שעשו עבודה יוצאת מן הכלל.

משולם נהרי: מתי את מתחילה את הדיון?

משולם נהרי: עד עכשיו זה היה פוליטיקה.

מל פולישוק-בלוך: מה לעשות?

מל פולישוק-בלוך: הקשר בין פוליטיקה לבין חינוך הדוק.

משולם נהרי: נתחיל את הדיון לגופו של עניין, ולא לגופו של אדם או מפלגה.

מל פולישוק-בלוך: המהות של הדוח הזה הוא בהכללת כל ילדי ישראל וכל מרכיבי האוכלוסייה, וזאת מהות החוק, כדי שתהיה לנו ליבה משותפת, חברה משותפת, מדינה אחת שהאזרחים בה שווים, ויש להם מכנה משותף עם השונות החברתית שיש לנו.

מל פולישוק-בלוך: זו בעיניי מהותו של החוק.

משה גפני: אני מבקש להציע הצעה לסדר.

משה גפני: אני מאוד מכבד את הדוח הזה, ואני גם למדתי אותו; אני הייתי מציע שקודם נדון על הדוח.

מל פולישוק-בלוך: זו הכוונה.

משה גפני: כוונת הדוח היא גם לכבד את השונות של המגזרים השונים וגם לשלב אותם בתוך מערכת שלמה.

משה גפני: אם היית מביאה את ההסכם הזה שעליו אנחנו חתמנו אחרי שדנו על הדוח והיה מתברר שההסכם איננו יכול להשתלב עם דוח דברת – את צודקת.

משה גפני: אבל אולי היה מתברר שזה כן יכול להשתלב, וההסכם הזה נעשה ברוח ההמלצות שאנחנו ידענו שוועדת דברת אמורה להגיש – אז למה את כבר תוקפת אותנו?

משה גפני: יהיו לך מספיק הזדמנויות.

משה גפני: את באופוזיציה, ברוך-השם, תוכלי תמיד לתקוף אותנו.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, הדברים האלה נאמרו אחרי דיונים ממושכים בשבוע האחרון- -

משה גפני: אבל בוועדה לא היה דיון.

מל פולישוק-בלוך: נכון.

מל פולישוק-בלוך: דבר אחד אני יכולה להבטיח לך: יהיה דיון בוועדת החינוך על כל מרכיבי הדוח וסעיפיו השונים.

מל פולישוק-בלוך: אני מצהירה בזאת, ואני אשמח לשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: הדוח הזה כולל עולם ומלואו; בעצם אין אבן במערכת החינוך הישראלית שלא פורקה לגורמים ונבנתה מחדש.

מל פולישוק-בלוך: לכן אנחנו נקיים מערכת דיונים על כל סעיף וסעיף ועל כל פרק בנפרד.

מל פולישוק-בלוך: היום זו ישיבה כוללת להצגה ולפתיחה, אבל אנחנו בוודאי נדבר על כל סעיף ועל כל נושא לעומק.

מל פולישוק-בלוך: בבקשה, גברתי שרת החינוך.

לימור לבנת: תודה רבה לך, גברתי יושבת ראש הוועדה.

לימור לבנת: אני אבקש ראשית להציג את התפיסה שהביאה אותנו לכאן היום לישיבה הזאת, וכמובן, העקרונות של הדוח והדוח עצמו יוצגו מפי מר שלמה דברת.

לימור לבנת: לפני כשנה ורבע אני הצעתי לראש הממשלה והבאתי לממשלה הצעת החלטה להקים כוח משימה לאומי לקידום החינוך בעקבות ההישגים ההולכים ומידרדרים של תלמידי ישראל.

לימור לבנת: את הישגים ראינו אותם כאן בבדיקות שונות שנעשו, אבל כמובן, גם במבחנים הבינלאומיים.

לימור לבנת: מכיוון שברור היה שכל קיפאון או קיבעון ודריכה במקום יובילו להמשך ההידרדרות בהישגים, אנחנו חייבים למצוא את הדרך להביא לשידוד מערכות ולשינוי מהותי במערכת החינוך.

לימור לבנת: עוד תיקון קטן כאן ושם ועוד פתרון של בעיה זו או אחרת ועוד קוסמטיקה של בעיה כזאת או אחרת לא יועילו ולא יספיקו כדי לתקן בצורה מהותית את המערכת.

לימור לבנת: אני רוצה להדגיש שחלק ממרכיבי הדוח שיישמעו כאן ויוצגו כאן מיד הם מרכיבים שכבר התחלנו לתקן אותם במהלך ארבע השנים האחרונות.

לימור לבנת: אני אדגיש מספר תחומים שכבר הבאנו אותם לכלל תיקון או התחלת תיקון במהלך השנים הללו: בראש ובראשונה – מבחני המיצ"ב , שהם מבחני הערכה ומדידה שלא היו במערכת בשנים האחרונות, והכנסנו אותם לפני כשלוש שנים.

לימור לבנת: למעשה, הם אפשרו כבר לפני מבחני הבגרות – שהם השלב האחרון במערכת שבו בודקים ומעריכים את היכולות של התלמידים ואת הישגיהם – לבדוק ולבצע הערכה ומדידה של הישגי התלמידים כבר בשלב מוקדם יותר, בכיתות ה' ו-ח'.

לימור לבנת: מבחני ההערכה והמדידה האלה יורחבו עכשיו, ועל-כך ירחיב שלמה דברת.

לימור לבנת: השנה התחלנו להפעיל בפעם הראשונה תוכנית ליבה שלא הייתה מקום המדינה, והיא הופעלה בבתי-הספר היסודיים בכל המגזרים, גם דוח דברת מציע להרחיבה ולהעמיקה.

לימור לבנת: בנושא התקצוב הדיפרנציאלי הקמנו את ועדת שושני, שמאפשרת תקצוב רב יותר, תקצוב מורחב ומשאבים רבים יותר לשכבות החלשות על-פי מדד טיפוח.

לימור לבנת: גם הדוח הזה החל השנה, והוא מאפשר לשכבות החלשות יותר לקבל משאבים רבים יותר, כסף רב יותר, יותר שעות הוראה, יותר מורים לעומת השכבות החזקות יותר.

לימור לבנת: גם זה מורחב בדוח דברת.

לימור לבנת: כמובן, יש נושאים נוספים כמו יועצות; אנחנו הוספנו 600 יועצות כבר לפני 3 שנים, וגם כאן יש הצעה להרחיב את מערך היועצים.

לימור לבנת: כל התיקונים הללו שביצענו במהלך 4 השנים האחרונות היו רק התחלה, והיו גם הישגים, אבל הם כמובן לא הספיקו, ולכן צריך היה לבדוק את המערכת כולה מהתחלה, ולבדוק כיצד אנחנו מתקנים את הטעון תיקון באופן של שינוי מערכתי, ואפילו – שינוי סדרי עולם.

לימור לבנת: שמעתי הרבה מאוד ביקורת.

לימור לבנת: תמיד יש חכמים וציניקנים שיודעים הכול, ויש להם ביקורת על הרבה מאוד דברים, אבל לא ראיתי שכל החכמים והציניקנים עשו מה שצריך לעשות - -

מל פולישוק-בלוך: לקרוא את הדוח.

לימור לבנת: גם לקרוא את הדוח כולו, וגם לעשות כל מה שצריך במהלך השנים.

לימור לבנת: חבר הכנסת אילן שלגי היה יושב ראש הוועדה הקודם כשהוצגו מסקנות הביניים בחודש מאי, והנושא עלה על סדר יומה של מליאת הכנסת.

לימור לבנת: עלו אז, נדמה לי, 11 חברי כנסת מסיעות שונות כדי להציג את עמדתו, ואני השבתי.

לימור לבנת: כל אחד שעלה שיבח ואמר שטוב מאוד שיש ועדה כזאת, אלא שבמגזר שלו הוא לא חושב שזה טוב, שם זה לא טוב, את זה צריך להוציא מהדוח.

לימור לבנת: כך עלו כולם והשמיעו טענות דומות לצד השבחים שבהם פתחו.

לימור לבנת: זה היה כמעט משעשע.

גילה פינקלשטיין: ---

מל פולישוק-בלוך: בסדר גילה, זה היה רק קצת משעשע.

מל פולישוק-בלוך: מכל מקום, צריך להביא בחשבון שיהיו בעלי אינטרסים, והתפקיד שלנו הוא לעשות את המלאכה הזאת, שכנראה, עוד תספוג הרבה מאוד אש, ואני אישית.

מל פולישוק-בלוך: אבל מה שמפחיד יותר מהאש הזאת, מההשמצות האלה, מההתקפות האלה, זה שאנחנו נישאר באותו מצב שבו הבורות תמשיך- -

מוחמד ברכה: למה לא להתייחס לדברים כביקורת לגיטימית?

לימור לבנת: אני לא אמרתי שזה לא לגיטימי, אמרתי שזה אפילו קצת - -

מוחמד ברכה: למה משעשע?

לימור לבנת: למה שלא תאפשר לי לסיים את דבריי, ואחר-כך תוכל להגיב, כמובן.

מוחמד ברכה: אני שואל.

לימור לבנת: למה שלא תאפשר לי בכל-זאת להמשיך את דבריי?

לימור לבנת: כמובן, מה שמפחיד אותי יותר מההתקפות האלה הוא שאנחנו חלילה נמשיך לשקוע באותה סיטואציה שבה אנחנו ממשיכים ומאפשרים להישגים של תלמידי ישראל להידרדר.

לימור לבנת: אנחנו כולנו רואים לנגד עינינו את ההישגים של התלמידים.

לימור לבנת: שלמה דברת ויחד אתו 18 חברי ועדה שמחציתם הם אנשי חינוך מכל המגזרים וחלקם אנשי כלכלה ומשפטים – וכן, מותר להגיד – גם אנשים שהצליחו בעולם העסקי – זו לא בושה גדולה, אף על פי שיש כאלה שחשים שצריך להתנצל על-כך שיש אנשים שהצליחו בתחומי הניהול והעסקים – ויחד אתם עוד 100 אנשים ב- 12 ועדות משנה, שרובם המכריע אנשי חינוך, כמובן שהו ואפילו דיברו – לעומת מה שנטען – במאות שעות שהוקדשו לשיחות ולפגישות, למרתונים עם ארגוני המורים- לעומת מה שניסו לטעון כאן.

לימור לבנת: מדובר בתוכנית שאינה תוכנית של תיקונים, אלא להפך – תוכנית מובנית לאורך כל הדרך.

לימור לבנת: אני מניחה שיש רבים שיש להם ביקורת לגיטימית לכשעצמה על חלקים כאלה ואחרים, והם עוד יגיעו לדיון.

לימור לבנת: גברתי, יושבת ראש הוועדה, ללא ספק יהיו עוד דיונים רבים.

לימור לבנת: במשרד הקמנו צוותי יישום, וכמובן, צוות משא ומתן יחד עם הממונה על השכר באוצר, יחד עם משרד החינוך ועם ארגוני המורים.

לימור לבנת: נפגשנו עם ראשי מרכז השלטון המקומי, ובסך-הכול יש תמיכה מהם, וכמובן, יהיו עוד פגישות אתם כדי לחדד את הנושאים שצריך לנהל עליהם משא ומתן עם הרשויות המקומיות.

לימור לבנת: רבות מהרשויות המקומיות מעונינות כבר להיכנס לתהליך בשנת הלימודים תשס"ו, ואני רואה בזה ברכה רבה תוך שיתוף פעולה הדוק מאוד עם משרד החינוך.

לימור לבנת: כך שיש ציפייה רבה מאוד.

לימור לבנת: אתמול התקיים כנס של כ- 400 מפקחים במשרד החינוך שהתקבל בהתלהבות רבה; אנחנו ניפגש בכנסים של מנהלים, ומחר יתקיים כנס ראשון של 400 מנהלים במחוז תל-אביב.

לימור לבנת: יש בהחלט פעולה שנעשית כדי להסביר את הדברים, כי כמו שאמרת לא קראו קודם את הדוח.

לימור לבנת: אנחנו נפעל כדי לממש את הדוח הזה, אני לא צריכה לומר כאן, הדברים נשמעו: יש תמיכה רבתי של ראש הממשלה, תמיכה גורפת וחשובה ביותר שהוא עומד מאחורי התוכנית, והוא הודיע אתמול שהדוח ייושם ולא יעלה אבק על המדפים ובמגרות, כפי שיש מי שמנסים לנבא.

לימור לבנת: יש תמיכה גדולה מאוד של שר האוצר.

לימור לבנת: שמעתי אתמול שבמסיבת העיתונאים שאלו אם כן יהיה תקציב או לא יהיה תקציב, ושר האוצר אמר אתמול במילים הברורות ביותר: "יעמדו 11 מיליארד שקלים כדי לממש את התוכנית ב- 5 השנים הקרובות" – זהו תקציב 5 שנתי.

לימור לבנת: נכון, אמר שר האוצר שהעלאת השכר כפי שבאה לידי ביטוי כאן עדיין אינה מקובלת על האוצר, זה יהיה חלק מתוך משא ומתן של הממונה על השכר באוצר עם ארגוני המורים, כמובן, ואני מקווה שארגוני המורים יסכימו לקבל את העלאת השכר הזאת למורים.

לימור לבנת: בינתיים אני שומעת שיש התנגדויות, ואני מקווה שהם יסכימו בכל-זאת להעלאות השכר שמוצעות כאן.

לימור לבנת: נפגשנו אתמול עם ארגוני המורים כדי לשמוע גם אותם, גם אתם מתקיים דיאלוג לגבי השינויים וההתאמות הדרושים שבמהלך הזמן מן הסתם עוד יתקבלו.

לימור לבנת: אנחנו נפגשים היום עם מועצת התלמידים הארצית, כך שאנחנו מנהלים הידברות עם כל הגורמים.

לימור לבנת: לצערי, ארגוני המורים סירבו להיפגש אתנו אתמול, ואני מקווה שהסירוב הזה יתבטל.

לימור לבנת: לא מדובר כאן בטקסים, אלא באמת על הידברות, אני חושבת שזה היה משגה, ואני מקווה שגם זה עוד יקרה.

לימור לבנת: חשוב לגשת לגופו של עניין, ולכן אני רוצה לסכם.

לימור לבנת: אני יודעת, מהפכה ושינוי כזה אינם דבר פשוט וקל.

לימור לבנת: רבים מאוד מהאנשים שנמצאים במערכת מקבלים את זה בחששות.

לימור לבנת: אנשים רגילים למתכונת מסוימת, קשה להם מאוד לקבל שינויים, קשה להם מאוד כאשר יש חשש מבחינתם לשינוי סדרי עולם שאולי יפגע בהם אישית.

לימור לבנת: אני יכולה להבין את זה.

לימור לבנת: לכל החוששים ולכל מי ששומע אותנו וגם לכל מי שיושב בחדר הזה אני רוצה לומר: אנחנו מאוד ערים לחששות, מאוד ערים לפחד, מעבר לפחד שיש מי שמנסה לזרוע, ומלבד הפחדים שמנסים להטיל ומלבד האימה שמנסים להטיל.

לימור לבנת: אין מקום לפחד הזה, יש בהחלט אי ודאות שאפשר להבין אותה.

לימור לבנת: אנחנו לוקחים אותה מאוד ברצינות.

לימור לבנת: כדאי לא לקחת ברצינות את הפחד שמנסים לזרוע, את הדמוניזציה שעושים, אבל בהחלט אפשר להבין את אי הוודאות, אפשר להבין את החששות.

לימור לבנת: נטפל בכל אלה ונעסוק בהם במלוא הכבוד לכולם, במלוא ההערכה, במלוא האמפתיה, גם כאשר חלק מהמורים – חלק קטן בהרבה ממה שמנסים כאן

לימור לבנת: לתאר – יצטרכו לפרוש מהמערכת.

לימור לבנת: כן, חלק מהמורים יצטרכו לפרוש, גם ארגוני המורים יודעים את זה, והם, אגב, שותפים לזה כל השנים כשהם מבקשים מאתנו מכסות פרישה מוגדלות כי יש מורים שרוצים לפרוש פרישה מוקדמת.

לימור לבנת: אני עמדתי לצדם כאשר האוצר לא רצה לתת מכסות מוגדלות של פרישה, ואני עמדתי יחד אתם מול האוצר כדי להשיג מכסות פרישה מוגדלות.

לימור לבנת: ובכן, גם ארגוני המורים יודעים, יש מורים שחוקים, ויש מורים פחות טובים.

לימור לבנת: כל אחד יסתכל לי בעיניים ולכל אחד אחר ויודה שכולם יודעים שיש מורים פחות טובים לצד מורים נפלאים שרואים בעבודתם שליחות ועושים עבודה נפלאה.

לימור לבנת: לצד אלה יש גם מיעוט שאנחנו יודעים שעדיף שיאפשר למערכת טובה להתקיים, להתקדם ולקדם את הילדים.

לימור לבנת: יחד עם כולם נדאג לתת את היחס הטוב ביותר בכבוד, בצורה נכונה למי שיצטרכו לפרוש מהמערכת.

לימור לבנת: בין זה ובין הפחדה ומסע של דמוניזציה אין כל קשר.

לימור לבנת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להודות לכל האנשים הטובים שעשו לילות כימים; וכשאני אומרת "לילות", זה לילות ממש עד אור הבוקר.

לימור לבנת: חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך מכירה את זה: היא חיפשה את שלמה דברת באחד הבקרים, והוא ישן כי הוא עבד עד 8:30 בבוקר.

לימור לבנת: מגיע להם יישר כוח גדול ותודה גדולה, הם עשו את כל זה מתוך רצון טוב, מתוך אמונה גדולה שזאת שליחות גדולה.

לימור לבנת: הרבה מאוד השמצות הם נאלצים לספוג – מילא אני, פוליטיקאית, אבל הם לא חייבים לספוג את ההשמצות הללו.

לימור לבנת: מותר גם למי שחולק על חלק מהדברים, גם למי שיש לו ביקורת להגיד תודה ויישר כוח, מותר להגיד כל הכבוד, ואז להיכנס גם לדיונים וגם לוויכוחים.

לימור לבנת: היום מגיע להם יישר כוח גדול, היום זה יום חגיגי, ואנחנו מסתכלים עם הפנים קדימה, ניכנס לדיונים ולשיג ושיח וגם להתאמות בשנים שיידרשו.

לימור לבנת: אני מציעה שנשמע את הפרטים.

לימור לבנת: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה ברשותך לברך אותך על שני החלקים האחרונים של נאומך; אי-אפשר לעשות רפורמה מהסוג הזה בכוחניות, אפשר לעשות אותה רק בהסכמה.

מל פולישוק-בלוך: אני מקווה שכאן אני גם מדברת בשמו של חבר הכנסת משה גפני ובשם ועדת החינוך:

מל פולישוק-בלוך: בוועדת החינוך נשמח להיות הגורם המאחד והמחבר בין הגורמים השונים שצריכים להסכים יחד על הדוח הזה ועל יישומו.

מל פולישוק-בלוך: במיוחד נכון הדבר לגבי ארגוני המורים ומשרד החינוך; בכוחניות לא נצליח, רק בהסכמה, וחשוב שזה יהיה לנגד עינינו כל הזמן.

מל פולישוק-בלוך: יחד עם זאת אני קוראת לארגוני המורים לבוא לקראת ולהיות שותפים לרפורמה משום שאי-אפשר להשאיר את המצב כפי שהיה עד היום.

מל פולישוק-בלוך: כאן אני רוצה לפנות לשלמה ולהודות לו.

מל פולישוק-בלוך: בשם הכנסת צריך להגיד תודה לקבוצה יחסית גדולה של אנשים, ובמיוחד לשלמה דברת שלא חסך בזמן, ביכולת ובמאמצים כדי להגיש לנו דוח – שלעניות דעתי – הוא מעולה גם ברמה שלו, גם בעומק שלו.

מל פולישוק-בלוך: לא הייתה אבן אחת שלא נגעתם בה, והעזתם גם להפוך סדרי עולם.

מל פולישוק-בלוך: זו הגדולה של התוכנית, והגדולה שלך שהובלת את המהלך הזה.

מל פולישוק-בלוך: המון תודה, ואם יורשה לי למחוא כפים.

מל פולישוק-בלוך: ברשותכם.

מל פולישוק-בלוך: (מחיאות כפיים)

משה גפני: התקציר בהמלצות של ועדת דברת מועתק מההסכם הקואליציוני שלנו.

מל פולישוק-בלוך: כל הכבוד, אני גאה בך.

אילן שלגי: אתה הרי חטפת את הגבינה וברחת, תן לנו עכשיו לדבר על העניין.

משה גפני: אתה לא יכול לתאר לך מה זו הגבינה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: שלמה דברת, בבקשה.

שלמה דברת: בוקר טוב לכולם.

שלמה דברת: בחצי שעה הקרובה אני רוצה לסקור בפניכם את עיקרי הדוח.

שלמה דברת: הדוח אכן מאוד מקיף ועב כרס שאני מאוד מקווה שהנוכחים כאן - שהחינוך חשוב להם – באמת יקראו אותו מהתחלה ועד הסוף.

שלמה דברת: השקענו הרבה אנרגיה והרבה מאמץ בכל מילה שנכתבה, ואנחנו מאמינים שהשיח סביב הדוח הוא דבר חשוב ביותר.

שלמה דברת: אני חושב שהגיע הזמן לדון לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.

שלמה דברת: יש כבר דוח, צריך לקיים את הדיון עליו.

שלמה דברת: כדי לאזן את הרושם שנוצר, מדובר בוועדה ציבורית ששליש מחבריה הם מנהלים ומורים שנים רבות ומרבית חבריה הם אנשי חינוך, ועדות משנה שבהן 120 איש בסך-הכול, וכמעט 100 מהם הם אנשי חינוך.

שלמה דברת: הוועדה עבדה באינטנסיביות, והיא חסרת תקדים מבחינת ועדות מהסוג הזה.

שלמה דברת: היא התעסקה ב- 16 החודשים האחרונים בעבודה הכי מעמיקה שיכולנו לעשות.

שלמה דברת: אני אומר מראש: לא כל מה שכתוב בדוח הוא ודאי ההמלצה הכי טובה בכל נושא; ניסינו ליצור מארג ותוכנית כוללת, ותכף אני אומר מה אני חושב שצריכה להיות אסטרטגיית היישום.

שלמה דברת: התחלנו בתהליך של אבחון, ובדוח הביניים פרסמנו את האבחון, ונדמה לי שעל זה לא היו הרבה עוררין; גם ארגוני המורים, גם השלטון המקומי, אנשי חינוך, אוניברסיטאות – כולם הרגישו שתיאור המצב שלנו די שיקף.

שלמה דברת: למדנו מה נעשה בעולם; אנחנו לא סוברים שכל מה שנעשה בעולם הוא נפלא, ולכן צריך לאמץ אותו ולהביא אותו לישראל.

שלמה דברת: יש בישראל נסיבות מיוחדות, אנחנו חברה מיוחדת בעלת אתגרים מיוחדים, ולכן בהחלט אסור לייבא אוטומטית כל רעיון מחו"ל, אבל בהחלט יש מקום ללמוד ביסודיות ובהעמקה מהניסיון בחו"ל.

שלמה דברת: ניסינו לגבש חזון, ואני מקווה שבייחוד פה, בוועדת החינוך של הכנסת, חלק מהשיח והדיון יהיה על מהות החזון; לא רק מהי המלצה, לא רק על מגזר זה או אחר, אלא מהו החזון למערכת החינוך במדינת ישראל.

שלמה דברת: לפני שמדברים מה עושים, נגיד לאן אנחנו רוצים להגיע.

שלמה דברת: לאחר שהגשנו את דוח הביניים התקיים דיון ציבורי והתקיימו הרבה מאוד הידברויות.

שלמה דברת: זאת רפורמה אזרחית בהיקף שלא נעשה אף פעם במדינת ישראל.

שלמה דברת: הניסיון בעולם מראה שרפורמה כזאת מצליחה רק כאשר היא נשענת על הסכמה לאומית רחבה.

שלמה דברת: זאת האידיאולוגיה שגם שיקפנו גם באופן העבודה שלנו וגם בהמלצותינו.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שהשיח הציבורי שהתקיים מאז דוח הביניים ימשיך להתקיים, וכן ההידברויות והשותפויות עם ארגוני המורים שאני רואה בהם שותף בכיר וחשוב.

שלמה דברת: אתמול ראש הממשלה קרא גם לארגוני המורים וגם לשרת החינוך ולשר האוצר לבצע את הרפורמה בהסכמה.

שלמה דברת: אנחנו כתבנו בדוח שהניסיון בעולם מראה שרק בשותפות עם ארגוני המורים ובהסכמה אפשר לבצע רפורמה מהסוג הזה.

שלמה דברת: אמרנו שיחסי עבודה צריך להסדיר באמצעות הסכמים קיבוציים.

שלמה דברת: ביליתי עשרות שעות עם חבריי פה: עם יוסי, עם עופרה, עם רן ועם אנשים אחרים.

שלמה דברת: הם אנשים שבאמת דואגים לחינוך, ואני מקווה שהם לא יחמיצו את ההזדמנות ההיסטורית הזאת כי אם לא תהיה רפורמה המצב יהיה הרבה יותר גרוע.

שלמה דברת: בהידברות ובשיח הציבורי הקשבנו, עשינו לא מעט שינויים בדוח – אפילו הרבה מאוד שינויים – ולא בכל הדברים הגענו להסכמות עם כולם, זה בלתי אפשרי כי יש דברים שהם ממש מנוגדים; אבל אני מאמין שהשיח הציבורי הזה, שבה ועדת החינוך בכנסת תהיה בו אחת הבמות החשובות, הוא שיח חשוב ביותר להמשיך ולעצב את הרפורמה כדי שתתבצע באמת כרפורמה אזרחית שלא מונחתת רק מלמעלה, אלא באה גם מלמטה.

שלמה דברת: אנחנו לא חושבים שמערכת החינוך בישראל חולה; אנחנו חושבים שבמערכת החינוך בישראל יש גם הרבה איים של מצוינות, ויש גם מורים מצוינים; אבל המערכת נמצאת במשבר עמוק, ובמשבר שהמגמות שלו מאוד מדאיגות.

שלמה דברת: אני רוצה ברשותכם להעלות מספר נקודות עיקריות, ולעבור אחר-כך לחזון ולתוכנית.

שלמה דברת: הדבר הראשון הוא נושא הפערים: אני תמיד אומר שמערכת החינוך איננה יכולה רק לעצב את החברה, היא גם משקפת חברה.

שלמה דברת: בחברה בישראל יש פערים חברתיים שהם מהגדולים בעולם, והם הולכים וגדלים.

שלמה דברת: מדינת ישראל היא מדינה שסועה דתית ועדתית, חלוקה פוליטית, מדינה שיש בה מיעוט לאומי שעדיין מחפש את דרכו אל הקונצנזוס הכללי.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שתפקידה של מערכת החינוך הוא להיות זרז להזדמנויות חברתיות, להיות זרז לסגירת פערים, להיות כלי משמעותי.

שלמה דברת: הממצא שלנו בעניין הזה הוא חד וכואב: מערכת החינוך בישראל איננה מצליחה להתמודד עם האתגר, ואפילו מרחיבה את הפערים.

שלמה דברת: יש יותר מדי קשר ומתאם בין הרקע הסוציו-אקונומי לבין ההישגים הלימודיים.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שגם ברמה הלימודית ובהישגים הלימודיים, שהם רק חלק מהחינוך, אנחנו בפיגור גדול בעולם.

שלמה דברת: כולכם שמעתם את התוצאות של המבחנים הבינלאומיים, ולפחות עד מבחן ה- TIMMS האחרון שבו בפעם הראשונה ראינו שיפור במגמה.

שלמה דברת: ב- 28 מדינות ה- OECD – ואני מקווה שאלה המדינות שאנחנו רוצים להשוות את עצמנו אליהן – ובכל המחקרים הבינלאומיים שנעשו ישראל נמצאת במקום ה- 29 מתוך 28.

שלמה דברת: הייתי פה כבר בוועדת החינוך, דיברתי על הנתונים של הצבא, והם בהחלט מדאיגים.

שלמה דברת: המרכז של כל מערכת חינוך הוא המורים.

שלמה דברת: אני יודע שהרבה אנשים שמעו אותי, ואני בכל זאת אומר את זה: עם כל הכבוד לשרים ולחברי הכנסת ולמנהלים ולמפקחים – בסופו של דבר מורה נכנס לכיתה, סוגר את הדלת עם הילדים שנמצאים בכיתה, וזוהי תמצית החינוך.

שלמה דברת: מיהו המורה הזה; מה ההשכלה שלו; מה המוטיבציה שלו; איך החברה מתייחסת אליו; איך הוא מתייחס לחברה – הם חלק חשוב ביותר בקביעת איכות החינוך.

שלמה דברת: לצערי, המורים בישראל הפכו להיות שק חבטות; הם מואשמים בכל הצרות של החינוך בישראל; הם עובדים בתנאים לא תנאים, הם נמצאים בתחתית סולם השכר וסולם ההערכה.

שלמה דברת: זהו מקצוע שאיננו מאפשר למפרנס ראשי להיות מורה, אלא מקצוע של מפרנס נוסף – בדרך-כלל נשים.

שלמה דברת: אנחנו רואים ירידה במקצועיות - -

רן ארז: גם אישה היא מפרנסת ראשית.

קריאה: מה זה מפרנס ראשי?

רן ארז: התא המשפחתי הוא תא כלכלי אחד.

רן ארז: איזו גישה שוביניסטית ומאצ'ואיסטית.

קריאה: ---

שלמה דברת: אם כבר האשימו אותי, האשימו אותי בפמיניזם.

קריאה: אנחנו מפרנסים את המשפחות שלנו.

ענבל גבריאלי: ---

מל פולישוק-בלוך: גברתי הנכבדה, דברייך ברורים.

מל פולישוק-בלוך: ענבל, אנחנו לא נתחיל להתווכח.

רן ארז: שר האוצר אמר שההמלצות שלכם גבוהות מדי.

קריאות: ---

מל פולישוק-בלוך: אם לא נשמור על הסדר, אנחנו יכולים לסגור עכשיו את הדיון.

מל פולישוק-בלוך: הערתם הערה, נתתי לכם להשמיע אותה, ועכשיו נעבור הלאה.

שלמה דברת: החברים יודעים היטב שהכוונה שלי הפוכה: משכורת של מורה בישראל צריכה להיות משכורת שתאפשר לפרנס בכבוד משפחה כמפרנס ראשי.

שלמה דברת: רן וברכה, אתם יודעים את זה היטב.

שלמה דברת: אני לא רואה שום פסול בנשים, להפך, אני אשמח אם הנשים יהיו המפרנסות הראשיות.

שלמה דברת: חשוב האם המשכורת שמורה בישראל מאפשרת להיות מפרנס ראשי במשפחה.

שלמה דברת: לדעתי, לא.

משה גפני: אני מאוד מעריך את זה, אבל אני חושב שההשוואה שעשיתם בהפגנה שלכם להסכם שהיה באירופה לא הייתה נכונה.

קריאה: זה לא קשור.

משה גפני: זה קשור.

מל פולישוק-בלוך: גברתי, אני מבקשת ממך לצאת החוצה, אי-אפשר כך.

משה גפני: אני אתכם במאבק, אבל אני חושב שההשוואה לא הייתה נכונה, ויש לי הרבה מה לומר.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני מסכים עם המאבק שלהם, אבל אני חושב שההשוואה להסכם מולוטוב-ריבנטרופ לא היה נכון.

משה גפני: מותר לי להגיד את זה.

מל פולישוק-בלוך: אתה צודק לחלוטין, אבל בואו נתקדם הלאה.

שלמה דברת: אני מקווה שהשיח על חינוך יהיה גם הוא שיח חינוכי.

שלמה דברת: יש משבר ערכי בבתי-הספר.

שלמה דברת: לצערי הרב, בית הספר הפך בהרבה מאוד מקומות למקום של ספר, והוא איננו מקום של בית.

שלמה דברת: אנחנו רואים ניכור באווירת בית-הספר, אלימות גוברת, הגדרה לא ברורה של יעדים ותפוקות חינוכיות.

שלמה דברת: בכל העולם יישמו רפורמות שמטרתן היא גם למדוד וגם להעריך את התוצאות לא ככלי לתשלום שכר, לא ככלי בקרה, אלא קודם כל כלי פדגוגי ממדרגה ראשונה, שבעזרתו גם מורים מלמדים יבחנו הם עצמם האם התוצאות הן התוצאות המקוות.

שלמה דברת: בחינוך הציבורי בישראל יש פיצול: יש חלוקה של זרמים ותת-זרמים; באלף מתוך 3500 בתי-הספר בארץ יש למטה מ- 200 ילדים, ואנחנו מאמינים שזה איננו גודל אפקטיבי – ולא מבחינה תקציבית.

שלמה דברת: אנחנו לא מדברים פה על התייעלות.

שלמה דברת: גם מבחינה פדגוגית אנחנו מאמינים שבתי-ספר קטנים מדי או גדולים מדי מאבדים מהאפקטיביות שלהם כמוסד חינוכי.

שלמה דברת: קיים ניצול לא יעיל של משאבים; בפעם הראשונה נעשתה עבודה של חודשים רבים בעזרת אנשי משרד החינוך והאנשים שלנו, שבה מיפינו כל שקל במערכת החינוך ויצרנו בפעם הראשונה תמונה שקופה וברורה לאן מופנים המשאבים.

שלמה דברת: הממצאים מדברים בעד עצמם: 83% מתקציב מערכת החינוך בלבד מגיע לבתי-הספר ולפעולת החינוך, שלהערכתנו, לשמה היא קיימת.

שלמה דברת: אנחנו רואים מערכת שמבחינת התרבות הניהולית שלה אין קשר בין אחריות לבין סמכות; אנחנו רואים חקיקה אנכרוניסטית – וזה מאוד רלוונטי לוועדת החינוך בכנסת – חקיקה שאיננה ברורה; משפטים כמו: "הרשות המקומית והמדינה יקיימו במשותף מערכת חינוך".

שלמה דברת: זהו משפט מעורפל שמותיר הרבה מאוד מקום מצד אחד להתחמקות של המדינה מחובותיה, ומצד שני לחוסר בהירות לגבי מה שצריך השלטון המקומי לעשות בנושאי חינוך.

שלמה דברת: אנחנו ניסינו להציג חזון למערכת החינוך, ואני מקווה שהוויכוחים והדיונים הציבוריים לא יהיו רק על שכר או על מפוטרים או על 5 ימים או 6 ימים, אלא יתחילו בשיח על החזון.

שלמה דברת: החזון שאנחנו מציגים בדוח שלנו קודם כל מעמיד את החינוך בראש סדר העדיפויות הלאומי של ישראל.

שלמה דברת: עצם העובדה שיש כאן ישיבה רבת משתתפים שנמצאים בה חברי כנסת רבים; עצם העובדה שהתקשורת מתעסקת בזה; עצם העובדה שהממשלה עוסקת בחינוך וכולם עוסקים בחינוך – עד ראשון חשוב.

שלמה דברת: אפשר להתווכח על המלצה זו או אחרת, אפשר לעצב יחד רפורמה שתהיה מוסכמת על כולם, אבל עצם העמדת החינוך בראש סדר העדיפויות הוא הישג, וחשוב מאוד שהוא יישמר ולא נאבד אותו.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים בחינוך ציבורי.

שלמה דברת: אני יודע שכשהתמנתה ועדה בראשות איש שבא מהעולם העסקי שהתמנה בידי ממשלה ימנית, כולם ציפו שנבוא עם הצעה להפריט את החינוך.

שלמה דברת: באנו עם הצעה הפוכה לחלוטין ומנוגדת: אנחנו מאמינים בחינוך ציבורי חזק באחריות מלאה של המדינה.

שלמה דברת: מדינת ישראל במצב החברתי-כלכלית שבו היא נמצאת לא יכולה להתנער מאחריותה לקיום חינוך ציבורי איכותי, חזק ובאחריות המדינה.

שלמה דברת: אנחנו מדברים על חינוך ציבורי משותף, ובנושא הזרמים שהוא נושא חשוב בזירה הפוליטית אני אדבר בהמשך, ואנסה להסביר את הגישה שלנו לעניין.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שאמנם החינוך חייב להיות ממלכתי ובאחריות המדינה, אבל הוא איננו חייב להיות דוגמטי, רפובליקני, אחיד; הוא יכול להיות פלורליסטי, הוא יכול לתת ביטוי למגוון התרבויות ולמגוון הזרמים.

שלמה דברת: המערכת חייבת להיות מערכת שמורים ותלמידים יהיו גאים להיות חלק ממנה; האחריות והסמכות חייבים להיות שלובים; מרבית המשאבים חייבים להגיע לבית-הספר, ובתי-הספר חייבים להיות מוקד העשייה החינוכית עם האוטונומיה המרבית.

שלמה דברת: בדוח שלנו אנחנו מציגים חזון שבו מתחילים להאמין במורים ובמנהלים שביכולתם לקחת את החינוך קדימה.

שלמה דברת: מערכת שבה לא מאמינים למורים ולמנהלים, ומצד שני לא נותנים להם את התנאים – לא תוביל את החינוך.

שלמה דברת: חייבים לפתוח פה דף חדש גם בשיח הציבורי וגם ביחסים בין המורים לבין המערכת.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שהשיח והחזון חייבים להתחיל מדבר אחד שעליו גם המערכת הפוליטית צריכה להסכים: מהי דמות הבוגר שאנחנו רוצים?

שלמה דברת: מיהו האדם שייצא ממערכת החינוך?

שלמה דברת: אחת המטרות בחוק היא "אדם אוהב עמו, אוהב ארצו".

שלמה דברת: אנחנו רוצים שמי שייצא ממערכת החינוך יהיה אדם.

שלמה דברת: לא רק שיידע מתמטיקה או יקבל ציון טוב בבגרות; אנחנו רוצים אדם חושב, אדם עצמאי, אדם יצירתי שהוא לומד מתמיד, אדם בעל ערכים שמבין מה המשמעות להיות אזרח במדינת יהודית דמוקרטית.

שלמה דברת: מערכת החינוך חייבת להיות מכוונת לעיצוב ולטיפוח אותם ילדים.

שלמה דברת: הצגנו תוכנית שהיא תפיסה כוללת, שבה העקרונות וההמלצות שלובים זה בזה.

שלמה דברת: אחת הבעיות של ועדות קודמות שהיו בתחום החינוך היא שכשטיפלו בנושא אחד אי-אפשר היה ליישם אותו כי אז נתקלו בכל מיני מחסומים, קירות וביורוקרטיה שלא מאפשרת לעשות שינויים.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים בשלמות התוכנית, מאמינים בתפיסה כוללת.

שלמה דברת: כל מדינה בעולם המערבי בעשרים השנה האחרונות עשתה רפורמות בחינוך, וכולן נמצאות עכשיו בשלב השני או השלישי.

שלמה דברת: לא כל רפורמה הצליחה, אבל בלי רפורמה אנחנו יודעים איפה אנחנו נמצאים.

שלמה דברת: ברשותכם, אני רוצה להציג כמה מהעקרונות, ולהתחיל מהמקום שאני באמת מאמין שהוא המקום החשוב ביותר.

שלמה דברת: שאלו אותי: אם היית הולך מפה ל- 5 שנים וחוזר והיית רוצה לבחון האם הרפורמה הצליחה, איפה היית בודק את זה?

שלמה דברת: אין מקום אחר חשוב יותר מבתי-הספר אף על פי שיש לנו המלצות על משרד החינוך ועל מִנהלי  חינוך אזוריים.

שלמה דברת: אנחנו קובעים סדר עדיפויות, ואנחנו חושבים ששינוי בבתי-הספר הוא השינוי החשוב ביותר.

שלמה דברת: הצענו יום לימודים מלא משום שאנחנו תופסים את החינוך כתהליך כולל בעיצוב ובטיפוח של תלמידים.

שלמה דברת: אנחנו לא רוצים שבית-ספר יהיה רק מקום של ספר, אלא גם מקום של בית.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שהכלי המרכזי לשיפור האווירה ולשיפור איכות החינוך בבית-הספר הוא זמן איכות של מורה ותלמיד, שיאפשר למורים לטפח יחס אישי וטיפוח של כל תלמיד, ולא רק עבודה בכיתות גדולות או בקבוצות גדולות.

שלמה דברת: אנחנו רוצים שתלמיד לא רק יקבל שיעורים בכיתת האם שבה אנחנו מציעים להגביל אותם ללא יותר מאשר 6 שעות ביום, אלא אנחנו ממליצים שיהיו שיעורים בקבוצות קטנות, שיעורים פרטניים, הכנת שיעורים מודרכת, מפגשים עם מורה חונך.

שלמה דברת: אנחנו רוצים לראות חינוך ולא רק לימוד.

שלמה דברת: אנחנו מציעים לחזק מאוד את הפעילות החברתית והקהילתית כחלק מהתפיסה של עיצוב וטיפוח ערכים ולא רק ידע ויכולות טכניות.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים על בתי-ספר שבהם תתקיים הזנה מאורגנת בכל בתי הספר בארץ, ואנחנו מאמינים בחשיבותה.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שהמימון – 2-3 שקלים ביום, לפי מה שאנחנו יודעים – יבוא מההורים אבל באוכלוסיות החלשות, אני מאמין שהמדינה תמצא את הפתרונות.

שלמה דברת: לדעתי, היום למעלה מ- 200 אלף ילדים כבר בעניין.

שלמה דברת: אנחנו חושבים שכדי לקיים יום לימודים מלא חייבים לעשות שינויים פיסיים בכל בתי-הספר בארץ.

שלמה דברת: בתוכנית שלנו כלול תקציב של למעלה ממיליארד שקל לבניית פינות עבודה למורים  בכל אחד מבתי-הספר במדינת ישראל.

שלמה דברת: אנחנו המדינה היחידה בעולם שבה למורה אין אפילו שולחן עבודה או פינת עבודה.

שלמה דברת: אי-אפשר לדרוש ממורים יום לימוד מלא אם אין להם התנאים והיכולות לעשות את זה.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שגם התנאים הסניטריים – כמו שירותים – הם קריטיים וחייבים לאפשר למורים ולתלמידים לשהות בבית-הספר עד 16:00.

שלמה דברת: אני מקווה שמשרד החינוך ישלים בשנתיים הקרובות את השיפוץ הזה בכל בתי-הספר בארץ.

שלמה דברת: אנחנו רוצים לראות בית-ספר שהוא בית חם ומגן.

שלמה דברת: נושא הביטחון שהילדים מרגישים בבית-הספר, האקלים החינוכי, האווירה בבית הספר – כל אלה קריטיים לאפקטיביות של חינוך.

שלמה דברת: אנחנו רוצים לראות שבבתי-הספר תהיה מידת שביעות רצון גם של מורים, גם של תלמידים וגם של הורים.

שלמה דברת: אנחנו מציעים שמשרד החינוך יקבע סטנדרט התנהגותי מחייב, וכל בית-ספר יקבע תקנון התנהגותי, והמערכת תיתן גיבוי חסר פשרות באכיפת התקנון.

שלמה דברת: אנחנו חושבים שהתקנון הזה צריך להסדיר את הזכויות ואת החובות.

שלמה דברת: אנחנו רוצים לשקול לאמץ חלק – אם לא את כל – המלצות ועדת רוט-לוי שהממשלה מינתה, אבל לצערי, עדיין לא יישמה או כללה אותו בחוק.

שלמה דברת: אנחנו מציעים חונך אישי לכל תלמיד, בייחוד בבתי-הספר העל-יסודיים, שבהם תלמידים מתרוצצים בין הכיתות כל שעה.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שהיחס האישי הוא מאוד חשוב.

שלמה דברת: לכן אנחנו ממליצים שלכל מורה יהיו לא יותר מאשר 20 תלמידים שהוא יהיה החונך האישי שלהם, כך שאם הם לא מגיעים לבית-הספר הוא יידע למה הם לא הגיעו; אם יש לו בעיה אם הורה או עם מורה או עם חומר מסוים – יהיה מישהו שיישב אתו פעם בשבוע וישאל אותו מה שלומו.

שלמה דברת: זה חלק משינוי האווירה.

שלמה דברת: אנחנו רוצים את הגודל האפקטיבי, ואנחנו מאמינים – כפי שהמחקרים מראים – ששילוב של ילדים בעלי צרכים מיוחדים מחזק את אווירת האחריות ההדדית והחמלה בבית-הספר ומשפרת את האווירה הלימודית בכלל בבית-הספר.

שלמה דברת: בהקשר הזה אנחנו ממליצים על הרחבת העסקת יועצים חינוכיים.

שלמה דברת: צמצום הפערים העצום הזה הוא יעד מרכזי.

שלמה דברת: אנחנו חושבים שהיעד הזה לא יכול להיות יעד של אגף אחד במשרד החינוך, אלא יעד שחייב להיות נר לרגליהם של כל מי שעוסק בחינוך.

שלמה דברת: האחריות והמחויבות הזאת לכל ילד באשר הוא, הוא יעד מרכזי בבית-הספר.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שכלי מרכזי יהיה היפוך הפירמידה כי הפערים בחינוך נוצרים בגיל הרך.

שלמה דברת: כאשר ילד לא יודע לקרוא בכיתה ב' אפשר לתת לו הרבה מאוד תגבורים בבית-הספר העל-יסודי, אבל המלחמה היא יקרה ובעלת סיכויים הרבה יותר נמוכים.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שבהפיכת הפירמידה: חיזוק הגנים, חיזוק כיתות א'-ב' אנחנו נבנה את היסודות וניתן הזדמנות אמיתית לילדים לסגור פערים.

שלמה דברת: האופי של בית-הספר – יום הלימודים המלא – יפצה ילדים, כי יש הורים שאין להם כסף לשיעורים פרטיים, ואין מי שיעזור להם בהכנת השיעורים.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שצריך רמה אחידה בסיסית מחייבת, אבל צריך לתבוע גם שיפור מתמיד ומצוינות מכל תלמיד.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים המלצה חדשה יחסית: לאסור מיון תלמידים.

שלמה דברת: בתי-הספר שמצליחים להגיע להישגים טובים עם תלמידים שהם בוחרים, זו לא חוכמה.

שלמה דברת: האתגר האמיתי בחינוך הוא להגיע להישגים עם כלל התלמידים.

שלמה דברת: אנחנו מדברים על ביטול חטיבת הביניים, צמצום המעברים – 2 מעברים בלבד – ושיפורם.

שלמה דברת: אנחנו מדברים על פעילויות למניעת הנשרה, גם סמויה וגם גלויה, וטיפול בילדים ובנוער בסיכון.

שלמה דברת: אנחנו מציעים העדפה תקציבית לכל שלבי החינוך ולכל המשאבים; לא רק שעות הוראה בבית-הספר היסודי – כמו בדוח שושני – אלא לכל המשאבים שקשורים לחינוך כי הסל צריך להיות אחיד.

שלמה דברת: אחד הפערים הגדולים שמצאנו בחינוך הוא הפער בין הרשויות השונות: ילד שנולד ברהט, בעכו או בלוד הוא מקבל מחצית החינוך שמקבל ילד ברעננה ובתל-אביב, וזהו מצב לא תקין במדינה דמוקרטית.

שלמה דברת: אנחנו מציעים שהרשויות ישתתפו בסל בשיעור שונה, אבל הילד יקבל אותו דבר, ואנחנו מאמינים שזה צעד מרחיק לכת בהעדפה תקציבית.

שלמה דברת: אנחנו מציעים סל טיפוח שמבוסס על קריטריונים סוציו-אקונומיים, השכלת האם, השכלת האב.

שלמה דברת: אנחנו מציעים לבטל את אזור העדיפות הלאומית כקריטריון כי אנחנו חושבים שזהו קריטריון מפלה, ואנחנו מציעים להשתמש בקריטריון ההכנסה לנפש, ומציעים לתת העדפה, כמובן, לתלמידים עולים בעלי צרכים מיוחדים.

שלמה דברת: המשמעות היא שמספר התלמידים שנדרשים כדי לממן משרת מורה בעשירון 10 – אוכלוסיות חלשות – יהיה פחות מ- 16, לעומת 24 תלמידים באוכלוסיות חזקות.

שלמה דברת: זוהי המלצה מרחיקת לכת.

שלמה דברת: המפתח בהצלחת הרפורמה היא הפיכת ההוראה למקצוע בעדיפות לאומית.

שלמה דברת: אנחנו מציעים העלאה ניכרת בשכר המורים כי אנחנו רוצים שההוראה תהיה מקצוע שמתחרה עם כלכלה ועם משפטים, ותהיה אלטרנטיבה לצעירים מוכשרים ששוקלים פיתוח קריירה.

שלמה דברת: אנחנו מציעים ששכר המורה המתחיל יהיה 5,500 שקל – הרבה יותר משכרו של כלכלן או משפטן מתחיל בשירות המדינה שמקבל פחות מ- 5,000 שקל, וזה דרמטית יותר גבוה משכרו של מורה מתחיל היום שהוא בערך שכר מינימום.

שלמה דברת: אנחנו מציעים קידום מקצועי עם אפשרות לתוספת של עד 130% לפי ותק ודרגה, אבל אנחנו מציעים ש- 80% מתוך 130% האלה לא יהיו מבוססים על ותק, אלא על קידום מקצועי כדי שצעירים מוכשרים יוכלו להתקדם, ולא רק לפי הוותק.

שלמה דברת: סך-הכול אלה הצעות מרחיקות לכת מבחינת השכר.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים שמורה בישראל ירוויח בממוצע 9,400 שקל ובממוצע שכרם של רוב המורים יהיה בין 9,000 ל- 10,000 שקל.

שלמה דברת: רבותיי, זו הגדלה דרמטית לעומת המצב הקיים.

שלמה דברת: בעצה אחת עם ארגוני המורים אנחנו מדברים על בונוס קבוצתי – לא בונוס אישי, אלא קבוצתי – למורים ולבתי-ספר שיהיו בהם הישגים בולטים.

שלמה דברת: אנחנו מציעים לשנות את מבנה המשרה של המורה: אנחנו מדברים על 5 ימי לימודים בשבוע, 8 שעות כל יום.

שלמה דברת: כמות השעות הפרונטליות לא תעלה בצורה ניכרת  - אנחנו מדברים על 26 שעות ו- 23 שעות – אבל אנחנו מציעים שכל מה שהמורים עושים מחוץ לשעות בכיתה עדיין ייעשה בבית-הספר.

שלמה דברת: אנחנו משאירים בין 7 ל- 9 שעות בבית-הספר לעבודה של המורה עם עצמו ולפיתוח אישי.

שלמה דברת: אנחנו מציעים מבנה משרה שמקובל בכל העולם.

שלמה דברת: אין מקום בעולם שיש בו הפטנט שבו מורה בא, מלמד והולך.

שלמה דברת: אין דבר כזה, ובשום מדינה בעולם לא מצאנו את זה.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים בשכר ראוי למשרה ראויה.

שלמה דברת: מצד שני אנחנו טוענים שבלי התאמה של הסביבה הפיסית אי-אפשר יהיה לדרוש את זה מהמורים.

שלמה דברת: לכן אנחנו בהחלט תומכים והמלצנו על יישום מידי של נושא הבינוי בכל בתי-הספר כדי לאפשר את יום הלימודים המלא.

שלמה דברת: המלצנו המלצות שכולכם ודאי מכירים על העלאת הרף בנושא ההכשרה האקדמית, על שנת התמחות, על מבחני רישוי, על ליוויים, על השתלמויות, ובעיקר על מתן סמכות וגיבוי.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים על קריטריונים מעוגנים בחקיקה שיגדירו מהו מוסד חינוך ציבורי: מוסד שמקיים את תוכנית הלימודים, נתון לפיקוח משרד החינוך, איננו ממיין את תלמידיו, לא גובה תשלומי הורים, סגל ההוראה שלו מורשה – רק מי שיעמוד בקריטריונים הללו יקבל מימון מלא.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שמוסד חינוך שאיננו עומד בקריטריונים האלה יהיה מוסד חינוך שאיננו ציבורי; גם לגביו יהיו תנאי סף, ואנחנו ממליצים על בין 35%- 65% מימון בלבד, והתלות היא בעיקר בנושא תוכנית הליבה והמיון.

שלמה דברת: בעניין חינוך נפרד אני רוצה להקדים ולומר שהתוכנית שלנו מיועדת לכל הזרמים ולכל המגזרים, זו תוכנית לכלל החינוך בישראל.

שלמה דברת: אבל אנחנו מאמינים בזכות לחינוך נפרד, וזוהי תפיסה שמגובה גם בהרבה מדינות אחרות בעולם.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שבמקרה שיש קהילה שיש לה לאום ולשון נפרדים – כמו הקהילה הערבית – או במקרה שאורח החיים שלהם מובהק ונפרד – כמו  הציבור הציוני-דתי והציבור החרדי, מוצדק לאפשר להם חינוך נפרד; לא חינוך עם זכויות יתר, אבל חינוך נפרד.

שלמה דברת: בעניין החינוך הציבורי-דתי היו הרבה מאוד ויכוחים ושיחות.

שלמה דברת: אתם יכולים לקרוא בדוח: ארבעה מן החברים שלנו החליטו להסתייג מההמלצות שלנו בעניין החינוך הדתי כי הם חשבו שאנחנו הרחקנו לכת באוטונומיה לחינוך הדתי; רוב חברי הוועדה חשבו שלא הרחקנו לכת, כי אנחנו מאמינים בזכותו של החינוך הציבורי-הדתי, ואנחנו רואים בו חלק גדול וחשוב מהחינוך הציבורי בישראל, ולכן אנחנו מאמינים שיש לשמור על אוטונומיה בכל הקשור לאורח החיים הדתי שלהם.

שלמה דברת: במקצועות לימודי הקודש העברנו מנגנונים שמאפשרים לחינוך הציבורי-דתי לעמוד בקריטריונים אוניברסליים שתקפים לגבי כל החינוך הציבורי עם המנגנונים שמבטיחים את האוטונומיה שלהם בנושאים הקריטיים שהיו חשובים להם.

שלמה דברת: בנושא החינוך הערבי אני חושב שהדוח הזה הוא יום בשורה דרמטית.

שלמה דברת: בפעם הראשונה לא מגדירים חינוך לערבים או תקציבים לטיפוח ערבים, אלא מתייחסים אל החינוך הערבי כחלק שווה ומשמעותי בחינוך הציבורי במדינת ישראל.

שלמה דברת: ביטלנו כל קריטריון לא שוויוני שהיה קיים בתקצוב, ואנחנו מציעים להגיע לחינוך שיהיה רק על בסיס סוציו-אקונומי, והמשמעות היא שבשנים הקרובות – ההנחה שהדוח ייושם – אכן יוזרמו תקציבים משמעותיים לחינוך הערבי בישראל.

שלמה דברת: בשיח עם ועדת המעקב הגענו להגדרה פורצת דרך על מטרת החינוך הערבי שהיא טיפוח הזהות האישית והזהות הקבוצתית שלו כעוגן לאינטגרציה שלו במדינה והכרה שלו במדינה כמדינה יהודית דמוקרטית.

שלמה דברת: זו פריצת דרך בהסכמות וביכולת להביא את הציבור הערבי להיות חלק ממדינת ישראל, חלק שווה.

שלמה דברת: אני חייב להגיד שאני באמת חושב שיש כאן פריצת דרך, ואלה הן גם התגובות בציבור הערבי.

מוחמד ברכה: ---

שלמה דברת: חשבנו שנושא הפערים רלוונטי רק לגבי אותן קהילות שאורח החיים בהן הוא מובהק ונפרד, ולכן יש משמעות מי הם המורים; אנחנו חושבים שבמקרה של הערבים הוא לא, אבל אני מציע שנשאל את השאלות אחר-כך.

שלמה דברת: בעניין החינוך החרדי המלצנו לפני ההסכם הקואליציוני – לא ידענו שיהיה הסכם כזה – שכמו שקיימים מנגנונים לגבי החינוך הדתי צריך לבנות מנגנונים ולאפשר לאותם חלקים בציבור החרדי.

שלמה דברת: אנחנו למדנו לעומק על החינוך החרדי, ניסינו לקיים אתם הידברות, ומטעמים שאינם קשורים בנו לא הצלחנו לקיים הידברות מלאה.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים שיש לאפשר לחלקים בחינוך החרדי שמוכנים לקבל עקרונית את החובות שקשורות בחינוך ציבורי – לומר ללמד תוכנית ליבה –מנגנונים שיגנו על העצמאות שלהם ועל האוטונומיה שלהם, מנגנונים שדומים לאלה בחינוך הדתי.

שלמה דברת: לפי הממצאים שלנו, רשת המעין התורני, חלקים גדולים מהחינוך העצמאי שהם בתי-ספר יסודיים וחלק גדול מבתי-הספר התיכוניים לבנות בציבור החרדי – ממלאים כבר היום את מרבית הקריטריונים.

שלמה דברת: זהו אינטרס לאומי עליון לאפשר לאותם חלקים להשתלב בחינוך הציבורי ולחזק אותם – ולא משנה מה השקפת העולם שלך – תחת קריטריונים אוניברסליים-כלליים.

שלמה דברת: לפי החלטתנו, החלקים בחינוך החרדי שלא יהיו מוכנים או לא ירצו למלא אחר התנאים האלה יהיו חינוך לא ציבורי ויקבלו מימון מופחת.

שלמה דברת: העשייה הפדגוגית, כאמור, היא לבו של הדוח.

שלמה דברת: מרבית הדוח הסופי עוסק בפדגוגיה, ואני מקווה שיקראו אותו בקפידה.

שלמה דברת: היפוך הפירמידה היא אחת ההמלצות המרכזיות שלנו.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים לחזק את בתי-הספר היסודיים ואת הגנים.

שלמה דברת: המלצנו על חינוך חינם מגיל 3, אבל על-כך אין עדיין גיבוי תקציבי, אם כי שמחתי לשמוע אתמול את שר האוצר מתחייב - -

מל פולישוק-בלוך: לא הייתי סומכת על זה.

שלמה דברת: מעין התחייב.

שלמה דברת: אנחנו יודעים שההתחייבות היא ספר תקציב.

שלמה דברת: הצהרה שהוא מוכן להתחיל את זה בשנה הבאה ותוך חמש שנים להשלים את זה, הייתה חשובה.

שלמה דברת: אני מאוד מקווה שגם האנשים בכנסת, גם שרת החינוך, גם ארגוני המורים וכולם יפעלו לשכנע בחשיבות ההמלצה להפוך את הגנים בגיל 3-4 לגנים חינם.

משה גפני: כדאי לך להתייעץ אתי באשר להתחייבויות של שר האוצר.

אילן שלגי: על כל דבר כדאי להתייעץ עם גפני מעכשיו.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים שהגנים יוגדרו כמוסדות חינוך לכל דבר.

שלמה דברת: לגננות יש תפקיד עצום בהכנת הילדים ללמידה משמעותית.

שלמה דברת: אנחנו מציעים תוכנית ליבה לגנים, שמבוססת על יכולות בסיסיות קוגניטיביות, אמוציונליות וחברתיות שיכינו את הילדים.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים להקטין את כיתות א'-ב' ואת קבוצות הלימוד גם על חשבון כיתות גדולות יותר בהמשך, ובמבחן האוריינות הארצית יש לוודא שכל אחד מילדי ישראל יודע לקרוא בסוף כיתה ב'.

שלמה דברת: בראש צוות היעדים עמדה מנכ"לית המשרד רונית תירוש, שהגדירה את היעדים שמצורפים לדוח, והגדירה כי שיעור הצלחת התלמידים בכיתות ב' בישראל במבחני האוריינות יהיה, נדמה לי, 90%.

שלמה דברת: אם היעד הזה יושג אנחנו נראה שינוי דרמטי בפערי החינוך בישראל.

שלמה דברת: אנחנו מציעים לבזר את המערכת, לארגן מחדש את משרד החינוך כמשרד שמתווה מדיניות; את מנהלי החינוך האזוריים כאחראים על ההפעלה, אבל את בית-הספר כמרכז הסמכויות, עם אוטונומיה פדגוגית ואוטונומיה תקציבית.

שלמה דברת: אנחנו מציעים לעשות שינוי מבני ניכר במשרד החינוך.

שלמה דברת: אבל מבחינת העדיפות סדר הדברים הוא קודם כל בית-הספר, אחר-כך מנהלי החינוך האזוריים והשאר.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים להכניס את נושא ההערכה כחלק מהתרבות.

שלמה דברת: אני רוצה שאנשים יהיו אחראים לתוצאות ולהישגים לא רק חינוכיים, אלא גם הישגים בנושאים ערכיים.

שלמה דברת: אנחנו רוצים לראות יעדים שנתיים, ואנחנו רוצים לראות שקיפות.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שאור יום מרפא הרבה חוֹלַיִים, ולכן אם מערכת החינוך תהיה מערכת שקופה היא תהיה מערכת איכותית יותר.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים בחיזוק משמעותי של ההערכה הפנימית; הערכה אינה כלי לבקר מורים, אלא קודם כל כלי פדגוגי.

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שההערכה הפנימית צריכה להיות חלק משמעותי ביותר מתעודת הבגרות.

שלמה דברת: עשינו תהליך שלא נעשה מעולם בשום מגזר ציבורי של תקציב אפס; אחרי שגמרנו למפות איפה נמצא הכסף היום בנינו תקציב חדש שמופיע בדוח, וההצעה שלנו היא לתקצב את כל המשאבים בצורה של איגום משאבים, כל המשאבים, לא רק שעות לימוד, ולא תקצוב בשעות אלא תקצוב בכסף.

שלמה דברת: יהיה סל שיהיה שייך לכל ילד ויהיה דיפרנציאלי.

שלמה דברת: הסל ילך עם הילד לכל מקום שהוא מגיע אליו.

שלמה דברת: אנחנו מציעים שהמימון יהיה משותף, מעוגן בחקיקה, באחריות המדינה עם השתתפות השלטון המקומי בשיעור משתנה לפי חוזק הרשות.

שלמה דברת: הצגנו מבנה תקציב בעמוד אחד; מתי בפעם האחרונה ראיתם תקציב של מערכת כמו מערכת החינוך בעמוד אחד?

שלמה דברת: אנחנו מאמינים שבנינו תוכנית מאוזנת תקציבית, עם מקורות ברורים מאוד לכל אחד מהסעיפים.

שלמה דברת: המחויבויות שביקשנו מהאוצר היא קודם כל להגדיל את בסיס התקציב של משרד החינוך ב- 1.2 מיליארד שקל.

שלמה דברת: לעומת תקציב 2005 זוהי חזרה לרמות של תקציב 2003.

שלמה דברת: 13 הקיצוצים האלה, הפיטורים המתמשכים של מורים, שבהם פוטרו יותר מורים מאשר כל הפיטורים שעליהם אנחנו מדברים ב- 5 השנים הבאות – את הקיצוצים האלה צריך להפסיק; חייבים לעבור לתוכנית רב-שנתית שבה לא יקוצץ יותר תקציב החינוך, הוא יועמד על 1.2 מיליארד שקל יותר ממה שיש בו היום.

שלמה דברת: ביקשנו תקציבי מעבר של 5.2 מיליארד שקל ומימון מלא של הגידול הטבעי.

שלמה דברת: זה המתווה התקציבים שאני מצפה שהממשלה תאשר מחר, וששר האוצר וראש הממשלה אמרו אתמול שהם תומכים בהם ומחויבים להם.

שלמה דברת: רבותיי, זהו רגע חשוב מאוד למערכת החינוך.

שלמה דברת: מדובר על הזרמה של 11 מיליארד שקל, הפסקת הקיצוצים ומימון מלא של הגידול הטבעי.

שלמה דברת: לעומת מצב החינוך בשנים האחרונות זו בשורה.

שלמה דברת: אנחנו מדברים על השתתפות רשויות בסך 3 מיליארד שקל.

שלמה דברת: עומד להתקיים משא ומתן והידברות בין הרשויות המקומיות לבין המדינה.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים כ- 1.5 מיליארד שקל בשנה כדי ליישם חינוך חינם בגנים, אבל לכך לא נמצא עדיין תקציב, ואני מקווה שיהיה.

שלמה דברת: בעניין תוכנית סגירת הפערים בתשתית לא היה לנו זמן לעסוק, אבל זו המלצה חשובה ביותר, ואני מקווה שבהמשך יעסקו בכך.

שלמה דברת: בנושא התאמת כוח האדם ומסע ההפחדה, שהתנהל פה בשבועות האחרונים לגבי עשרות אלפי מפוטרים, אני רוצה לומר את זה באחריות, ואני מציע לכולם לקרוא היטב את הדוח: ההמלצות שלנו – ואני רק מחויב להמלצות שלנו – הן שאכן בגלל שינוי מבנה המשרה בעוד 5 שנים מהיום יידרשו פחות מורים, להערכתנו פחות 10,000 מורים.

שלמה דברת: צריך לזכור שבערך 5000 מורים עוזבים כל שנה את המקצוע: מחציתם פורשים ומחציתם פשוט עוזבים או פורשים בפרישה מוקדמת.

קריאה: זה לא נכון.

שלמה דברת: אני יודע שזה נכון.

שלמה דברת: אפשר לבצע את הרפורמה אם רוצים גם בלי פיטורים, אלא רק בתהליכים של פרישה בכבוד, ולפי המלצתנו בדוח צריך לאפשר פרישה מוקדמת.

שלמה דברת: המלצנו להגדיל את המכסות הפרישה המוקדמת כי מקצוע ההוראה הוא מקצוע שוחק.

שלמה דברת: כל השיח סביב פיטורים הוא מיותר לחלוטין, הוא לא רוח הדוח, הוא לא ההמלצות.

שלמה דברת: אני יודע שהיו התבטאויות של משרד האוצר; אני לא אחראי להתבטאויות משרד האוצר, אבל אני מאוד אחראי להמלצות שלנו.

שלמה דברת: אנחנו מדברים על תוכנית יישום, ואני מאוד מקווה שבשותפות ובהסכמה מלאה אני מאמין שרק כך ניתן ליישם, ואני בטוח שכל הגורמים, כולל ארגוני המורים יהיו חלק מזה, יישבו בוועדות ההיגוי של הרפורמה, יתרמו את התרומה המקצועית שיש להם, ויחד ילכו ליישם את הרפורמה.

שלמה דברת: זאת ההמלצה שלנו גם לממשלה וגם לארגוני המורים.

שלמה דברת: אנחנו ממליצים לפחות 50% מבתי-הספר יופעלו ביום לימודים מלא.

שלמה דברת: כפי שאמר יאנוש קורצ'אק: "לתקן את העולם פירושו לתקן את החינוך".

שלמה דברת: אני מקווה שמתחיל פה תיקון עולם.

שלמה דברת: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: זה באמת היה ממצה, ורק נגענו בראשי תיבות של כל נושא.

מל פולישוק-בלוך: רשימת הדוברים מאוד ארוכה, לכן כל אחד ידבר בקצרה כדי שכולם יוכלו להתבטא.

מל פולישוק-בלוך: ראשון הדוברים, שלמה שוהם, בבקשה.

שלמה שוהם: ראשית אני רוצה לומר שנציבות הדורות הבאים מברכת על המהלך הזה ועל המאמץ הגדול שהושקע פה.

שלמה שוהם: אישית אני הייתי שותף למהלך שרק החל בוועדת המשנה לחקיקה.

שלמה שוהם: הנושא הזה יובא לפתחה של הוועדה, וצפוי לנו עוד מהלך ארוך.

שלמה שוהם: כרגע יש צוות במשרד החינוך שעובד על הכנת חוק החינוך הציבורי.

שלמה שוהם: לדעתנו, אי-אפשר יהיה ליישם חלק מן הדברים, אלא אם הוועדה באמת תצליח להגיע להסכמה באשר לחוק חינוך ציבורי, שיהיה בהיר, מדויק וממוקד.

שלמה שוהם: הדבר הזה חשוב וחיוני וצפויות לנו עוד שעות רבות של עבודה על כך.

שלמה שוהם: אני אתייחס דווקא לדברים האחרונים של שלמה דברת.

שלמה שוהם: אחת הרעות החולות של המדינה שלנו בנושא תקציב רב-שנתי – שדרך-אגב מחויב על פי החוק, והוא לא נעשה – זו העובדה שאין תקציב ארוך טווח, ואין תכנון ארוך טווח; נציבות הדורות הבאים מברך קודם כל על המהלך הזה שכולל תכנון תקציבי ארוך טווח בדוח דברת.

שלמה שוהם: החלק החשוב בתוך הדוח הזה מצביע על רפורמה מקיפה מאוד שלא ראיתי אותה מימי זלמן ארן והתמודדות עם מערכת החינוך באופן כולל וממלכתי.

שלמה שוהם: אנחנו מאמינים שזהו מהלך מפתח בשביל ליצור דורות באים שהפער ביניהם הוא נמוך, שהם הולכים ונעשים שוויוניים יותר, והדבר הזה חשוב וחיוני.

שלמה שוהם: אני קורא גם לגופים אחרים שמרגישים מאוימים או חוששים מעיקרון שעדיין לא יודעים איך ליישם אותו במגוונים, לדעת שהוועדה חשבה רבות על מתן אפשרות ל"איחוד" וה"יחד".

שלמה שוהם: חשוב מאוד שלא נשאיר בדרך ציבורים רבים מאוד, ולכן אנחנו זקוקים לאנשים בחברה הישראלית והפוליטית יתמכו במהלך הזה.

שלמה שוהם: שני דברים שלא קיבלו, לפי דעתי, די מקום בדוח הם הרשות לחשיבה אסטרטגית בחינוך, שהבנתי שהייתה הסכמה לכלול אותה, אך לצערי לא בצורה בולטת בדוח.

שלמה שוהם: דוח טוב ככל שיהיה חייב גם הוא לצפות פני העתיד.

שלמה שוהם: יכול להיות שהיום הוא נעשה חשוב, חיוני ונכון, אבל חייבת להיות דרך להתאמת הסממנים שלו בהמשך.

שלמה שוהם: כדי שלא נבוא בעוד 5-10 שנים ונגיע למסקנה שאיחרנו את הרכבת ושוב צריך לעשות מהפך חדש כדי שלא יהיה צורך במהפכה, אלא התפתחות – לא רבולוציה, אלא אבולוציה – חשוב שלצד הדוח הזה תהיה רשות שתבדוק את החשיבה האסטרטגית ותתאים את הדוח הזה לדברים שנעשים.

שלמה שוהם: אנחנו נחשפים למהלכים שבראש ובראשונה מדברים על דוגמה אישית בחינוך.

שלמה שוהם: צריכים לתת דוגמה אישית למרות הקשיים, למרות הפחד ולמרות החששות, גם בדרך ניהול המשא ומתן וגם בדרך ההתייחסות הן של ארגוני המורים; אני מציע גם לחברי הכנסת מכל המגזרים לאמץ התנהלות שלא תביא להקצנה ולהטמעת הפחד, אלא תביא לפתרון שיכול להיות פתרון של "יחד", וייתן מקום למהפך שנעשה על-ידי דוגמה אישית של כולנו בהתנהלות ביחס לדוח הזה.

שלמה שוהם: יש דברים רבים שעוסקים בפרטים של הדוח, שאותם נגיד בהמשך.

מל פולישוק-בלוך: זה בדיונים הבאים.

מל פולישוק-בלוך: אילן שלגי, בבקשה.

אילן שלגי: שלום לכולם.

אילן שלגי: אני רוצה לומר לך, גברתי יושבת הראש, אינני זוכר ישיבה בוועדת החינוך שהיו בה כ- 18 חברי כנסת, וזה בהחלט לכבודו של הדוח הזה ולכבודו של הנושא.

יוסי שריד: גם אני לא זוכר.

אילן שלגי: כוח המשימה שיצא לדרך לפני שנה ושליש קיבל גיבוי לא רק ממשלת ישראל, אלא מכל הציבור כמעט.

אילן שלגי: ראש הממשלה ושרת החינוך הפגינו בכל השלבים הרבה מחויבות הן בכתב המינוי של כוח המשימה, הן בהחלטת הממשלה מ- 16 במאי, לאחר שהוגש דוח הביניים.

אילן שלגי: באותה החלטה נאמר שהממשלה רואה ביישום התוכנית משימה לאומית מועדפת, והממשלה נחושה לבצע רפורמה כוללת במערכת החינוך.

אילן שלגי: גם אתמול, כאשר הדוח הוגש לראש הממשלה ולשרת החינוך שמענו מחויבות מלאה.

אילן שלגי: אבל אם בשני השלבים הראשונים האמנתי לכל מילה, אני מצטער לומר לכם שבשלב השלישי לא האמנתי, משום שהשלב השלישי היה כמה ימים לאחר חתימת הסכם קואליציוני עם יהדות התורה – ואיך אמרתי לחבר הכנסת גפני?

אילן שלגי: – הוא גנב את הגבינה והלך.

אילן שלגי: ואני רוצה לומר לך, חבר הכנסת נהרי, זה שהם יהיו מחוץ לדוח הזה הם גם לא יהיו חייבים ביישום המיון.

אילן שלגי: כלומר, הם יהיו חייבים לקבל גם את האתיופים ואת הילדים שלכם לישיבות הליטאיות.

משולם נהרי: לא קראת את הדוח.

אילן שלגי: אני קראתי את הדוח.

משולם נהרי: קודם תקרא את הדוח, אחר-כך תעיר הערות.

אילן שלגי: תאמין לי שקראתי את הדוח.

משולם נהרי: - - -

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת נהרי, אתה רוצה להתייחס אחר-כך?

אילן שלגי: אני שמח שאתה סבור שהם לא יפלו אתכם, ושהם יקבלו אותם לישיבות שלהם.

אילן שלגי: הלוואי שאתה צודק, תאמין לי.

משולם נהרי: אני חושב שהדוח לא פסח על אף אחד.

אילן שלגי: בוא נסכם יחד שאנחנו רוצים ליישם את הדוח הזה כמקשה אחת - -

משולם נהרי: ---

אילן שלגי: ואם אני וחבריי ניאלץ ללכת לבג"ץ זה יהיה כדי שהדוח הזה יישום כמקשה אחת.

אילן שלגי: קודם קראה יושבת הראש את המשפט החשוב ביותר, לדעתי: "המדינה חייבת להבטיח לתלמידים עתיד פתוח גם אם הוריהם בחרו עבורם בחינוך קהילתי נפרד שאינו מכינם השתלבות בחברה".

אילן שלגי: המשמעות היא שלטובת הילדים הישראלים, כולל הילדים של יהדות התורה, המדינה חייבת לכפות גם עליהם תוכנית ליבה, כי אחרת הם לא יוכלו להשתלב בחברה שלנו.

אילן שלגי: אם ניאלץ להיאבק על זה גם בזירה של בג"ץ זה יהיה גם למען הילדים האלה.

אילן שלגי: אני רוצה להאמין שבמאבק לאי ההחרגה של אף מגזר מתוך הדוח יהיו שותפים בבית הזה, בוודאי ב"יחד", ואני מקווה שגם במפלגת העבודה.

אילן שלגי: יש דברים בדוח הזה שאינני מאושר מהם, וראו את ההסתייגות שנכתבה בעניין עצמאות היתר וזכויות היתר לחינוך הממלכתי-דתי.

אילן שלגי: אבל אני מוכן לבלוע את זה כי אני עדיין חושב שזו פשרה שאפשר לחיות אתה הלאה, וזה מחיר שראוי לשלם אותו כי זה לפחות מגזר חשוב שמקבל עליו תוכנית ליבה.

אילן שלגי: הצער שלי הוא על העמדה של ארגוני המורים.

אילן שלגי: אתם קודם כל איגוד מקצועי, וזה בסדר, תגנו על המורים, ואני סבור שאתם מייצגים את כל המורים החלשים, חלק מהמורים הבינוניים ולא את המורים הטובים.

אילן שלגי: ואני גם מתפלא שבראש ארגון שלמעלה מ- 90% ממנו הן נשים –עומדים גברים.

אילן שלגי: זכותו של כל ארגון לבחור לעצמו את מנהיגיו.

יוסי וסרמן: בשינוי הרוב נשים- -

אילן שלגי: מר וסרמן, זכותך לנהל מאבק של איגוד מקצועי; תבוא בשם המורים ותאמר להם לומר מה שהם מוצאים לנכון.

אילן שלגי: אבל זה שאתם באים לדבר כביכול בשם ילדי מדינת ישראל, בשם הילדים של כולנו – זו לא זכותכם.

רן ארז: אנחנו לא אנשי מקצוע, אסור לנו לדבר.

אילן שלגי: בשם הילדים ידברו ההורים שלהם שמדברים באמצעות נבחרי העם: ממשלת ישראל וכנסת ישראל.

אילן שלגי: לכן למורים מותר להביע עמדה בכל נושא- -

יוסי וסרמן: - - -

אילן שלגי: לא.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת, שלגי, אל תיכנס לוויכוחים, אנחנו צריכים לסיים.

אילן שלגי: אל תדברו בשם הילדים, דברו בשם המורים.

קריאה: גם בשם הילדים.

אילן שלגי: זו דמגוגיה שבסופו של דבר שמזיקה לכם.

מל פולישוק-בלוך: דברו בשם המקצוע.

רן ארז: הרחקת לכת.

קריאה: זו גישה לא נכונה.

מוחמד ברכה: המורים לא עובדים מול מכונה.

רן ארז: אתה שולל את מהות הדוח, חבר הכנסת שלגי.

מל פולישוק-בלוך: עוד מעט תוכל לדבר.

אילן שלגי: אני מאוד מצטער שהמורים, או לפחות נציגי המורים, אינם אוהבים את מה שאני אומר- -

אילן שלגי: אמרתי, שלדעתי, את המורים הטובים והחזקים אתם אינכם מייצגים- -

קריאה: אנחנו המורים הטובים.

יוסי שריד: מה זה חשוב?

יוסי שריד: כל איגוד מקצועי אצלם זה טרף.

אילן שלגי: כדי להעצים ולחזק את המורה ולייעל את מערכת החינוך צריך לאפשר למורים הטובים להתקדם, צריך לחזק את המורים הטובים, המורים עם המוטיבציה.

אילן שלגי: ואני חוזר ואומר: אתם אל תדברו בשם התלמידים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: יוסי שריד, בבקשה.

יוסי שריד: קודם כל אני מתנצל, אליי לא הועבר הדוח, ואני לא יכול לקרוא מדוח שאיננו נמצא לפניי.

יוסי שריד: למרות זאת בשבוע שעבר טרחתי לקרוא מאה עמודים, ואני מניח שזו הייתה הטיוטה הלפני-אחרונה של הדוח- -

שלמה דברת: לפני לפני.

יוסי שריד: טוב, אתה יודע, הוועדה שלך בין שאר מעלותיה, הרבתה טיוטות.

יוסי שריד: את הטיוטה הלפני אחרונה קראתי, ואם יש שינויים מהותיים אני אקרא אותם היום או מחר.

יוסי שריד: גם אני רואה חובה לעצמי לומר תודה ליושב ראש הוועדה, שלמה דברת, ולאנשי הוועדה.

יוסי שריד: אני חושב שהם ראויים לתודה.

יוסי שריד: אחרי ככלות הכול, האנשים האלה פינו מזמנם – הם בדרך כלל לא אנשים פנויים, ידיהם מלאות עבודה – תרמו זמן, תרמו מאמץ, ואני חושב שאני לא יכול למצוא בהם דופי אפילו בדוחק, בדיוק להפך.

יוסי שריד: לא מזמן השתתפתי עם שלמה דברת בדיון ציבורי, והיה בינינו ויכוח על פרטים מסוימים בדוח ולמחרת הרגשתי לא בנוח, אז טלפנתי אליו ואמרתי לו: "בדבר אחד אני בטוח: אני בטוח בכוונותיך הטובות".

יוסי שריד: יש מעט מאוד אנשים בישראל שאני בטוח בכוונותיהם הטובות, זה לא עניין של מה בכך, בדרך-כלל הכוונות הן רעות.

יוסי שריד: למה לחשוד בכשרים?

יוסי שריד: אם הכוונה היא רעה צריך לקרוא לילד בשמו.

יוסי שריד: למה לחשוב שפתאום יש להם כוונה טובה?

יוסי שריד: פה אין ספק שהכוונות הן טובות; והשאלה שעומדת למבחן היא האם ההמלצות ראויות בעינינו, ובהקשר הזה אני רוצה לומר שאני לא מקבל את הטיעון הזה של "מקשה אחת".

יוסי שריד: זו השקפת עולמי, לאו דווקא בהקשר הזה.

משולם נהרי: - - -

יוסי שריד: אפשר להסתמך על חכמים: "את הטוב תקבל ואת הרע לא תקבל?

יוסי שריד: " אפשר לומר; אבל כל המלצה צריכה לעבור את המבחן שלנו, את מעלותיה ואת חסרונותיה, ובסופו של דבר צריך להכריע לכאן או לכאן.

יוסי שריד: אתמול כאשר הוועדה הגישה לממשלה את הדוח אני הייתי בבית-ספר בהרצליה.

יוסי שריד: אף על פי שזה בהרצליה זה בית-ספר לא פשוט.

יוסי שריד: התלמידים כתבו לי שהם לומדים בכיתה ו' סיפור שכתבתי פעם, והם רצו לשוחח על הסיפור, לכן אין לביקור שלי שם שום קשר לוועדה ולהמלצותיה.

יוסי שריד: אבל באותה הזדמנות כיבדו אותי והזמינו אותי לחדר המורים, ובחדר המורים התסיסה רבה, והפחדים הם חריפים, וציבור המורים איננו רואה צל הרים כהרים, והוא איננו מהלך אימים.

יוסי שריד: גם הוא למוד ניסיון כמו כולנו, ומותר לו לדבר בשם הילדים, בדיוק כפי שמותר לכל אחד ואחד מאתנו.

יוסי שריד: נוכל לומר שהילדים ידברו בשם הילדים, אבל אם מישהו מדבר בשמם, אז למורים ולארגוני המורים שמורה זכות גדולה יותר משלנו לדבר בשמם.

יוסי שריד: החרדה היא גדולה, ולא באשמתם.

יוסי שריד: אני היום לא אכנס לדברים שאני חושב שראוי לאמץ וליישם אותם, ולדברים שנראים לי פחות ראויים.

יוסי שריד: אבל צריך להיות ברור שהאופציה של הסכמת המורים באמצעות ארגוניהם היא לא אופציה, היא הכרח המציאות.

יוסי שריד: לא יכול להיות אחרת, משום שהמורים לא צריכים לשבות.

יוסי שריד: די להם אם הם לא ישתפו פעולה.

יוסי שריד: אז מה, תהיה עבודת כפייה בארץ?

יוסי שריד: יכריחו אותם לשנות את סדרי העבודה שלהם?

יוסי שריד: הם ממשיכים לעבוד.

יוסי שריד: הרי לא תהיה פה עבודת כפייה והוראת כפייה.

יוסי שריד: לכן אם מורים לא משתפים פעולה אז שום רפורמה בחינוך לא יכולה להתחולל, אלא אם כן אנשי החינוך שותפים.

יוסי שריד: הם אנשים החינוך, אנחנו לא עומדים בכיתות.

יוסי שריד: כשהייתי מורה הייתי אומר לאשתי שיותר קל להיות חבר כנסת מאשר להיות מורה.

יוסי שריד: קשה להיות מורה.

יוסי שריד: הם בכיתות, אנחנו לא בכיתות, חבר הכנסת שלגי.

יוסי שריד: בינתיים, עד שהרפורמה תתחולל גם אין לנו מורים אחרים במקומם.

יוסי שריד: לכן די להם שהם לא משתפים פעולה, ואז אין רפורמה.

יוסי שריד: ההערה העיקרית שאני רוצה להעיר באוזניך, שלמה דברת, היא הערה עקרונית; אני חושב שאתה כאיש מיומן ואחראי לא היית מקבל דוח כזה.

יוסי שריד: לו מישהו היה מגיש לך דוח כזה אתה לא היית מקבל אותו בגלל הרבה סיבות, אבל אני אגיד לך סיבה אחת: אתה לא היית מקבל דוח שאין בו מוקדם ומאוחר, שאין בו ראשון-ראשון ואחרון-אחרון.

יוסי שריד: אנשים בארץ לא נולדו מטבע בריאתם חשדנים או ספקנים; החשדנות הזאת היא פרי ניסיון.

יוסי שריד: כל אחד מאתנו הוא אזרח המדינה, והוא יודע שרוב הדוחות – ואולי כולם – הונחו על המדף והעלו אבק.

יוסי שריד: אמנם מבטיחים שגורל הדוח הזה לא יהיה כגורל דוחות אחרים, הלוואי.

יוסי שריד: אבל בינתיים הניסיון הוא הפוך: כל הדוחות מונחים על המדף ומעלים אבק.

יוסי שריד: יתרה מזה, למדנו גם מן הניסיון שגם הצהרות מאוד חגיגיות ולכאורה מאוד מחייבות, בסופו של דבר מסתבר שאין להן על מה לסמוך.

יוסי שריד: יתרה מזו, ראינו כבר שמחויבויות של ממשלה אחת – שאולי התחילו להתווסף אינן מחייבות ממשלה אחרת, ובכל-זאת מדובר פה על תקופת זמן.

יוסי שריד: זאת אומרת, האשמה היא לא בספקנים ולא בחשדנים.

יוסי שריד: לכן לו הייתי תחתיך, הייתי קובע לוח זמנים; אתה לא היית מסתפק בחברות שאתה אחראי עליהן חמש שנים, זה לא אומר שום דבר.

יוסי שריד: לו הייתי יודע שבראשית השנה הבאה מתחולל דבר גדול בפועל, אחד מן הדברים הגדולים שכולנו יודעים - -

שלמה דברת: יש פרק שלם שעוסק בדיוק בלוח זמנים, כולל התחזית לקראת שנה הבאה.

יוסי שריד: בשנה הבאה אני יודע מה יקרה; בשנה הבאה יהיו פיטורי המורים- -

שלמה דברת: לא, זה לא מה שהצענו.

מל פולישוק-בלוך: יוסי, אני מציעה שבישיבה הקרובה נעסוק בלוח הזמנים של התוכנית.

יוסי שריד: אם בראשית השנה הבאה תצא הבשורה שמחילים חוק חינוך חובה חינם מגילאי 3 עד 6, אני אומר לעצמי שאמנם יש דברים שאינני מסכים אתם בדוח, אבל זה מוכיח רצון טוב, זה צעד בונה אמון, אני מתחיל להאמין שבאמת מתכוונים ברצינות.

יוסי שריד: הערה אחרונה שאני רוצה להעיר: התחילה הבריחה מהדוח, איש על מחנהו, איש על דגלו.

יוסי שריד: הבעיה היא שהחינוך הממלכתי בפעם המי-יודע-כמה ימצא עצמו בעמדת נחיתות.

יוסי שריד: זאת אומרת, מה אכפת לי שהחינוך העצמאי, מעין החינוך התורני והחינוך הממלכתי-דתי ילמדו גם ביום שישי – בסדר, מה לי מניעה לו? שיהיה.

יוסי שריד: אלא מה, אנחנו מכירים את התנאים לא בתל-אביב, אלא במקומות אחרים.

יוסי שריד: ברגע שיתקיימו לימודים בכל המסגרות האלה ולא יהיו לימודים במסגרת אחרת- -

מל פולישוק-בלוך: תהיה נהירה לנהרי.

יוסי שריד: --זה היה הרי המאבק הגדול שלי כשר חינוך, להציע מסגרות חלופיות כדי שהורים לא יהיו מוכרחים בעל כורחם להוליך את הילדים שלהם למסגרות מסוימות אף על פי שהם לא מזדהים עם המסגרות האלה.

מל פולישוק-בלוך: נכון מאוד.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: גאלב מג'אדלה, בבקשה.

יוסי שריד: רק עוד הערה אחת:

יוסי שריד: אתה יודע שיש 500 אלף ילדים עניים על פי הגדרה של המדינה, ורק 150 אלף מקבלים הזנה.

יוסי שריד: אפילו על-פי הגדרה של המדינה 500 אלף ילדים - -

קריאה: למה 500?

יצחק קדמן: 662 אלף.

יוסי שריד: סליחה, 662 אלף.

יוסי שריד: לפחות את הילדים האלה הייתם צריכים לכלול בתוך ההזנה.

גאלב מג'אדלה: כפי שאת מכירה אותי גברתי היושבת ראש, אני אעשה את זה בשלוש דקות מפני שאני רוצה להיות רציני ואחראי.

גאלב מג'אדלה: הדוח שקיבלנו היום, אם אנחנו רוצים להתייחס אליו ברצינות אני מציע שוועדת החינוך, התרבות והספורט תקיים יום עיון שלם; בסוף היום אחרי שנלמד את הדוח תזמין את הגורמים הנוגעים בדבר לשוחח אתם, ואנחנו נקים ועדת משנה למעקב וליישום.

גאלב מג'אדלה: אני לא ספקן מאוד וגם לא חשדן מאוד, אבל אני יכול להצטרף ליוסי שריד: הניסיון המר שלנו מלמד שהרבה דוחות יושמו במצב הטוב ביותר באופן חלקי בחלק הנוח והפחות מחייב והפחות יקר.

גאלב מג'אדלה: אדוני, מר שלמה דברת, מילת הקסם בכל הנושא בכל דוח הוא הסכמה.

גאלב מג'אדלה: אם המורים וארגוני המורים לא יסכימו הסכמה מלאה מתוך שכנוע פנימי, אמיתי – חבל על הזמן.

גאלב מג'אדלה: דבר נוסף, עכשיו מתחילה העבודה שלך.

שלמה דברת: שלי?

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: שלך כדוח, כוועדה.

גאלב מג'אדלה: מילת היישום היא המילה המרכזית והחשובה בכל הנושא.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא ישחרר אותך מזה, אתה צריך לדאוג לו כמנגנון עם משרד החינוך שיעקוב אחר היישום בהתמדה ובקביעות, סעיף אחר סעיף, פרויקט פרויקט, שלב שלב.

גאלב מג'אדלה: הדבר האחרון הוא באשר למגזר: אתה אומר שהיעד המרכזי של התוכנית הזאת הוא צמצום פערים.

גאלב מג'אדלה: איך היא יכולה לצמצם פערים כאשר היא מתחילה מהאמצע בעניין החינוך הערבי?

גאלב מג'אדלה: הדוח שלך לא ניתן ליישום.

גאלב מג'אדלה: אתה מכיר את המצב בגני ילדים, בתשתיות.

גאלב מג'אדלה: איך הם ייושמו?

גאלב מג'אדלה: זה דוח בלתי ישים – אמיתית, אובייקטיבית, עניינית.

גאלב מג'אדלה: אתה גם לא פתחת את הזרועות להערותיהם של החברים.

גאלב מג'אדלה: למה התחשבת בחינוך הממלכתי-דתי כייחודי ושונה ולחינוך הערבי אין מנהל חינוך עצמאי, כמובן, תחת פיקוח?

גאלב מג'אדלה: בחינוך הערבי יש גם דתיים וגם חילוניים.

גאלב מג'אדלה: האוכלוסייה הערבית היא 20% מהציבור בישראל.

גאלב מג'אדלה: היא לא זכאית למנהל חינוך עצמאי?

משה גפני: אצל הערבים- -

גאלב מג'אדלה: אל תהיה מומחה לערבים.

גאלב מג'אדלה: אני מצטרף לכל הברכות, נעשתה עבודה גדולה, אנשים הקדישו מזמנם.

גאלב מג'אדלה: אסור לנו לא לברך אותם, חס וחלילה, להפך: צריך לתת להם את ברכת הדרך, ולראות בזה עבודה גדולה, אפילו עבודת קודש, אבל מהיום והלאה אנחנו צריכים להתחיל לעבוד.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: גילה פינקלשטיין, בבקשה.

גילה פינקלשטיין: שלום לכולם.

גילה פינקלשטיין: אני רוצה להודות לוועדה.

גילה פינקלשטיין: יש דברים שאני מאוד אוהבת מאחר שהייתי 32 שנים בבית-הספר: העלאת מעמדו של המורה, המורה שהפך להיות שק החבטות.

גילה פינקלשטיין: אני באה מבית של מורים – אבי היה מנהל בית-ספר – ואני זוכרת כילדה כבוד עצום שהעניקו לו, ואפילו היום אני פוגשת תלמידים שלו שאומרים שאבי היה דמות פדגוגית שהדריך אותנו.

גילה פינקלשטיין: היום המורה הפך לשק חבטות, והרפורמה צריכה להתמקד בהעלאת מעמדו של המורה, לדאוג לו.

גילה פינקלשטיין: אהבתי מאוד את הנושא שאי-אפשר להנשיר תלמידים.

גילה פינקלשטיין: מערכת החינוך עשתה רבות בנושא בשנים האחרונות, ועכשיו כשזה המוטו של הרפורמה זו מעלה מאוד גדולה.

גילה פינקלשטיין: אני תומכת גם במבחן אישיות של מורים מתחילים כדי למנוע כניסה של אנשים לא מתאימים למערכת.

גילה פינקלשטיין: עם זאת יש נושאים שמאוד לא נראים לי: השינויים הארגוניים שבאים על חשבון המלצות של תוכן, של מהות, של ערכים.

גילה פינקלשטיין: הייתי מאוד רוצה לראות יותר יהדות, יותר ערכיות במערכת.

גילה פינקלשטיין: לא ייתכן שקבוצות של תלמידים ישראלים יוצאים בשליחות ללוס-אנג'לס ולומדים שם בבית-הכנסת או בבית-הספר, ותלמידים מקיימים הבדלה או מתפללים תפילת עמידה, והישראלים שואלים "מה זה".

גילה פינקלשטיין: צריך להכניס יותר שעות תנ"ך- -

אילן שלגי: זה בית-ספר רפורמי.

גילה פינקלשטיין: --להכניס את התנ"ך לבית-הספר, את הסידור לכיתה.

גילה פינקלשטיין: אנחנו מדינה יהודית, צריך יותר.

גילה פינקלשטיין: אחד המוקדים של הדוח הוא צמצום הפער בין האוכלוסיות השונות.

גילה פינקלשטיין: יש שתי נקודות שמפריעות לי לצמצום הפער: בהחלט יכולים להיות בתי-ספר לחזקים, בתי-ספר לחלשים, בתי-ספר לעשירים ובתי-ספר לעניים אם ההורים יכולים לבחור את בית-הספר.

גילה פינקלשטיין: צריך להקים מנגנון מסוים שימנע את זה.

גילה פינקלשטיין: גם לגבי יום שישי: אם הלימודים ביום שישי הם רשות ולא חובה, אז גם ביום שישי יכולה להיות התופעה שיש הורים שיש להם כסף לתת לחוגים, והורים שאין להם כי הרי ביום שישי החוגים הם רשות, לא חובה.

גילה פינקלשטיין: היינו מאוד רוצים שהחופשות יהיו בהתאם ללוח העברי.

גילה פינקלשטיין: אמרתם שיתחילו ללמד באוגוסט, וזה טוב, אפשר להכין את התלמידים לחגים, אבל מצד שני, איך יכול להיות שחופשת החנוכה תתחיל אחרי חג החנוכה?

גילה פינקלשטיין: אנחנו לא חייבים להצמיד את עצמנו לאפנות שרווחות בעולם; אנחנו מדינה יהודית, יש להתאים את החופשות ללוח העברי.

גילה פינקלשטיין: לגבי המורה עצמו: עד היום למורה היה יום חופשי, שבו הוא יצא להשתלמות; לפי הדוח, אם רק יום שישי הוא יום חופשי, מתי הם ישתלמו?

גילה פינקלשטיין: גמול השתלמות היווה מוטיבציה למורה להשתלם, אם אין גמול – איפה המוטיבציה?

גילה פינקלשטיין: הזכרת את שילובם של הילדים מהחינוך המיוחד בבית-ספר רגיל, וזה רעיון יפה, אבל בלי המשאבים המלאים הכיתה סובלת.

גילה פינקלשטיין: אני מקווה ובטוחה שאתם תדאגו לזה.

גילה פינקלשטיין: אסור לשכוח שהמילה בית-ספר מורכבת מהמילים "בית" ו"ספר"; אנחנו אכן רוצים שבתי-ספר יהפכו לבית חינוך, יותר ערכיות.

גילה פינקלשטיין: חשוב גם לשלב את תנועות הנוער שאנחנו שומעים שמתחילות להתפורר; שילוב בין החינוך הפורמלי לבין החינוך הבלתי פורמלי - -

שלמה דברת: זה ישנו.

לימור לבנת: הכול ישנו, גילה, את ראית את זה?

גילה פינקלשטיין: כן, הסתכלתי, הייתי רוצה יותר.

מל פולישוק-בלוך: היא מחדדת את מה שחשוב לה.

גילה פינקלשטיין: יש לחשוב עוד על האינטגרציה; אחריות לאומית – חינוך לערכים.

גילה פינקלשטיין: ראיתי שזה נמצא בדוח, אני רוצה יותר.

גילה פינקלשטיין: למלא את החורים שנראים לי שחסרים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: מוחמד ברכה, בבקשה.

משה גפני: אני רשום?

מל פולישוק-בלוך: בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: מוחמד ברכה, יולי תמיר, אורי אריאל, דב קהת, יוסי וסרמן, מרים מבורך, ברכה מציאל, רן ארז, טאלב אלסאנע, חבר הכנסת גפני, עאטף מועאדי, זחאלקה, נהרי.

מל פולישוק-בלוך: אלה רשומים לפי סדר הירשמותם.

מל פולישוק-בלוך: הישיבה עד 11:15.

משה גפני: תקעתם את ההסכם הקואליציוני, ואת לא נותנת לי אפילו לענות על זה.

מל פולישוק-בלוך: בסדר.

מוחמד ברכה: בינתיים אתה לא מאפשר לי להתחיל.

מוחמד ברכה: גברתי היושבת ראש, ראשית אני רוצה לברך את הוועדה ואת העומד בראשה.

מוחמד ברכה: אני חושב שנעשתה עבודה רצינית ומעמיקה, ובאמת מגיע להם יישר כוח.

מוחמד ברכה: אני אעשה משהו שלא עשו קודמיי: אני רוצה לברך גם את שרת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: אני בירכתי אותה.

מוחמד ברכה: אני מצטרף.

מוחמד ברכה: על אף המחלוקות ואף על פי שאני לא נוהג לברך את שרת החינוך אני אעשה את זה בלב שלם עכשיו, לא רק מפני שאני מסכים לכל פרטי התוכנית, אלא פשוט משום שנעשה מאמץ רציני ומעמיק כדי לטפל במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: נכון מאוד.

מוחמד ברכה: הדיונים בוועדת החינוך צריכים לשמש גם-כן כדי לקבוע לוח תיקונים אם אפשר.

מוחמד ברכה: אני לא מציע שנתייחס לדבר הזה כדבר סופי ומוגמר; כמובן, השלד המרכזי קיים, והוא מוגמר, אבל צריך להביא בחשבון כדי שלא ייווצר מצב שאנחנו באים לכאן, אומרים, מקטרים, מעריכים, ואחר-כך סתם.

מל פולישוק-בלוך: לא חותמת גומי.

מוחמד ברכה: יום חינוך ארוך ללא מפעל הזנה מסודר הוא חסר כל תוכן וחסר אפשרות ליישום.

מוחמד ברכה: אני לא יודע האם הוועדה התייחסה להצעת החוק שעברה לפני שבועיים בנושא חוק ההזנה, שאני חושב שהיא לעג לרש במה שנוגע למפעל ההזנה.

מוחמד ברכה: אבל נושא יום חינוך ארוך יהיה לקוי בצורה קשה מאוד.

מוחמד ברכה: הנושא השני הוא פיטורי המורים: אחרי הסקירה של מר דברת אני רגוע, אבל לא במאת האחוזים.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר יש תהליך טבעי של פרישה, ויש מחלוקת במספרים – אני שומע את המורים – האם זה 4000-5000 מורים בשנה או פחות מזה.

מוחמד ברכה: אני רוצה להביע תרעומת על דבריו של חבר הכנסת שלגי, שכאילו המורים וארגוני המורים הם מכונות דקלום שלא יכולים להתערב בייצוג התלמידים ובאינטרסים שלהם.

מוחמד ברכה: גם אני הורה בעצמי, ולפעמים הבן שלי טוען כל מיני טענות כלפי מורים; האינסטינקט הטבעי שלי הוא לומר לו שהמורה צודק, ואני אומר את זה בפה מלא כי אני הורה, אני לא מחנך ולא מורה, וצריך לתת את הכבוד ואת הערך המקצועי לציבור המורים.

מוחמד ברכה: לכן בשום אופן אני לא מקבל כל מהלך כוחני שבכוונתו לכפות על ארגוני המורים פיטורים.

מוחמד ברכה: אם הדברים יתבצעו דרך תהליכי הפרישה הטבעיים זה טוב, אבל יש גם בסמינרים של המורים למיניהם יש מאגר של אנשים שקשרו עצמם – בלי חוזה כתוב, אלא מובן מאליו – עם מערכת החינוך.

מוחמד ברכה: מה יהיה גורלם?

מוחמד ברכה: האם הם ייזרקו?

מוחמד ברכה: לאן הם ילכו?

מוחמד ברכה: אני חושב שגם לעניין הזה צריך לתת תשובות.

מוחמד ברכה: לכן גם אם היישום ייקח קצת יותר זמן, חשוב מאוד שלא תיווצר טרגדיה חברתית כלפי ציבור שלם, ציבור המורים, שבו ניטיב עם חלקם, ואת החלק האחר נזרוק לכלבים.

מוחמד ברכה: אסור שלדבר הזה יהיה מקום, ואני חושב שההידברות עם ארגוני המורים היא מכרעת ליישום החוק וכן לגבי עמדתי על הדוח כולו.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה שייווצר מצב שלשיעורי האבטלה הגבוהים יצטרפו אנשים שמסרו את חייהם לחינוך.

מוחמד ברכה: אני מאמין לוועדה ולעומדת בראשה בנושא ההטבות שיהיו למורים, אבל אני חייב לומר שהמילה שלך היא לא חזקה מהמילה של נתניהו, והמילה של נתניהו כפי שהיא התפרסמה היום מאוד מדאיגה אותי, כי הוא אומר גם למשרד החינוך וגם לוועדה שנסחפתם.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, מה יהיה?

מוחמד ברכה: יהיו תהליכים של פיטורים, של יום חינוך ארוך ושל רמת שכר שדומה למה שקיים היום.

קריאה: בתנאים פיסיים קשים.

מוחמד ברכה: זו תהיה הקטסטרופה האמיתית.

מוחמד ברכה: אם הממשלה ומשרד האוצר יתחייבו על נושא המקשה האחת, ולא בראש ובראשונה על תהליך מוסכם של צמצום הצוות הפדגוגי ועל קביעת הטבות בצורה חד-משמעית, ברורה ומתוקצבת – כל הרפורמה שלכם תלך לטמיון.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר עוד משהו על סגירת הפערים שאני מאוד מעריך - -

אילן שלגי: אני אעשה סדר עכשיו- -

אורי אריאל: תקצר, כדי שיספיקו לומר גם אחרים דברים.

מוחמד ברכה: אני מסיים.

מוחמד ברכה: בנושא אגף החינוך הערבי אני חושב שנכשלתם; הנימוק שנתת דווקא מחייב או מוביל לשם.

מוחמד ברכה: הגיע הזמן אם עשיתם את כברת הדרך לעשות את הצעד הזה עד קו הסיום, לא מאוחר גם עכשיו לעשות את זה.

מוחמד ברכה: סגירת הפערים צריכה לחפות על שיעור הנשירה; שיעור הנשירה בחינוך הערבי הוא 12% לעומת 6% בחינוך היהודי; הזכאים לבגרות בחינוך הערבי הם 33% לעומת 53% בחינוך היהודי.

מוחמד ברכה: חסרות 1700 כיתות; נושא של 5 ימי לימוד קיים בחינוך הערבי מאז קום המדינה.

מוחמד ברכה: לכן לדבר על פיטורים של מורים זה לא רלוונטי, מה גם שחסרים 4000 משרות הוראה בחינוך הערבי.

מוחמד ברכה: אלה דברים שצריך לתת עליהם מענה, לא לעקוף אותן במילים כלליות, אלא לתת עליהן מענה קונקרטי כי אחרת החלק היחסי של הפיטורים לא יהיה נכון כי בלאו הכי יש 5 ימים בשבוע ולא 6 ימים כפי שקיים בחינוך היהודי.

אילן שלגי: חברת הכנסת יולי תמיר, בבקשה.

יולי תמיר: גם אני רוצה להצטרף לברכות גם לשרה וגם לשלמה דברת ולצוות שעבד אתו.

יולי תמיר: אני חושבת שהדוח הוא נקודת פתיחה מצוינת לדיון על שיפור החינוך בישראל.

יולי תמיר: אפשר לקבל, אפשר לא לקבל חלק מההמלצות, אבל עצם העובדה שהחינוך עלה לכותרות הראשיות ונידון היום בראש סדר העדיפויות החברתי – זה לכשעצמו, מבחינתי, ראשיתה של מהפכה.

יולי תמיר: תמיד כששאלו אותי מתי החינוך ישתפר, הייתי אומרת שזה לא יהיה בין האסונות בדרום-מזרח אסיה לאיזשהו אירוע במדור הפשיעה; עכשיו החינוך בכותרות, וזה טוב לכל מי שיושב בחדר הזה שאוהב וחושב שהחינוך הוא הדבר הכי חשוב שיש לנו.

יולי תמיר: המבחן האמיתי יהיה בביצוע, כמו שאמרו כאן רבים לפניי.

יולי תמיר: אני רוצה לברך על משהו שאף אחד עוד לא בירך עליו: אני רוצה לברך על הגשת הדוח בינואר.

יולי תמיר: זאת אומרת, יש לנו הרבה זמן עד ספטמבר כדי להתחיל ולחשוב איך מגיעים לראשית השנה בצורה שמאפשרת פתיחה תקינה של שנת הלימודים ובהסכמה על דרך ביצוע הדוח.

יולי תמיר: בדרך-כלל רפורמות בחינוך והצעות באות בחודשים האחרונים של השנה, ואז נקלעים לשנת הלימודים לא מוכנים; יש כאן מצב חד-פעמי של אפשרות לעבוד נכון במשך כמה חודשים, לא בחיפזון כדי שנגיע ל- 1 בספטמבר מוכנים.

יולי תמיר: המהלך הזה מחייב הידברות עם ארגוני המורים.

יולי תמיר: אמרו את זה גם קודם, ואני מסכימה לחלוטין עם הדברים.

יולי תמיר: חשוב מאוד לא להפוך את הדיון הזה לדיון פוליטי, אלא לצאת מנקודת הנחה שכל מי שיושב סביב השולחן הזה רוצה בטובת החינוך הישראלי.

יולי תמיר: איך עושים את זה ביחד?

יולי תמיר: יש לנו לא מעט זמן לשבת ולחשוב, חשוב מאוד שהשנה הבאה תתחיל עם חוזה רב-שנתי עם המורים.

יולי תמיר: ההסכם עם המורים חייב להיות רב-שנתי שמתפרס על כל השנים של הדוח.

יולי תמיר: החשדנות שקודם יהיה קיצוץ ואחר-כך לא תהיה תוספת היא חשדנות טבעית, שאם לא ניתן עליה מענה גם אני לא אגיד לארגוני המורים שהם צריכים לקבל התחלה של שנה שיש בה רק פיטורים, ואין בה את כל אלמנט הפיצוי והחיזוק של המורים.

יולי תמיר: הדבר האחרון הוא באשר לתכנים: מאוד חשוב בעיניי שההתמקדות לא תהיה רק בהסכמי שכר ובמבנים.

יולי תמיר: עניין ההזנה, כמובן, חשוב לי מאוד, אבל צריכה להיות גם חשיבה על התכנים, על הנושאים הפדגוגיים, כי להתחיל שנת לימודים נכון פירושו לשבת עם המורים ועם המנהלים גם על עיצוב "אני מאמין"בית-ספרי; גם איך נותנים לצוות הפדגוגי מעמד – ולא רק להורים ולא רק למשרד – בקביעת סדר היום הבית-ספרי.

יולי תמיר: גם בתי-הספר צריכים לחשוב על ההיערכות עכשיו.

יולי תמיר: אני מקווה ששרת החינוך והמנכ"לית יעודדו את בתי-הספר כבר היום להתחיל לחשוב איך תיראה שנת הלימודים הבאה שלהם – כולל השתלמויות והיערכויות תקציביות ותכניות – כדי שגם בתי-הספר, ולא רק המערכת כולה יגיעו לספטמבר בתחושה שהם עברו.

יולי תמיר: רפורמה היא טראומה למערכת, והיא מעוררת את כל החשדות ואת כל הפחדים ואת כל הדברים שקשה להתמודד אתם.

יולי תמיר: צריך לקחת את החודשים האלה כדי להגיע לספטמבר בתחושה של שלמות, ששמעו כל אחד והתחשבו בו והלכו ביחד.

יולי תמיר: קראתי את המשפטים הראשונים של הרפורמה; הם מדברים על הצורך בהליכה יחד ותוך כדי הידברות, צריך להפוך את זה למעשה – להפוך את ההידברות הזאת לתנאי לביצוע, כי אם זה ייעשה כך גם אם לא יהיו כל התקציבים, גם אם לא נגיע למיצוי מלא בשנה הראשונה, האווירה החיובית תכתיב את ההבדל; וכל מי שעוסק בחינוך יודע: כשהצוות מרגיש שהוא שותף הוא יכול להוליך מהלכים חינוכיים, וכשהצוות החינוכי מרגיש מנוכר הוא מוכרח להיכשל.

יולי תמיר: לכן הקואופטציה של כל המערכת היא לקראת ספטמבר.

יולי תמיר: המבחן הראשון הוא האם הדוח הזה יישאר על המדף או ייצא לפועל.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: ראשית, אני רוצה להגיד תודה לשרת החינוך, למנכ"לית, וכמובן, תודה לך שלמה דברת ולאנשי הצוות.

אורי אריאל: בעיניי יש פה בשורה, והיא ראויה לברכה.

אורי אריאל: בעיניי הוועדה מילאה לפחות את החלק הראשון, ואפשר לעשות "וי", כי היא עמדה בלוח הזמנים שהיא הציגה לעצמה ולוועדת החינוך.

לימור לבנת: זה לא דבר שגרתי במקומותינו.

אורי אריאל: אני מציין את מה שלא נהוג במקומותינו.

אורי אריאל: מה שנהוג, נהוג.

אורי אריאל: זה סימן טוב, כי איך נבחן אתכם – בחינה במובן החיובי – עד עכשיו?

אורי אריאל: אם אתם עומדים במה שהצבתם לעצמכם, מה שהמשרד הציב לו.

אורי אריאל: להוציא סטיות לכאן או לכאן הוועדה עומדת בלוח זמנים, וכמו שאמרה חברת הכנסת תמיר, זה מאפשר להגיע לשנת החינוך הקרובה עם התחלות כפי שייקבע בהמשך.

אורי אריאל: הוועדה הזאת תעשה נכון אם תקפיד בעיקר בעניין, שהוועדה קבעה אותו.

אורי אריאל: החכמה היא ללוות אותו, אני לא אומר להשגיח, אלא ללוות בגדר "אין מזרזין, אלא למזורזים" בקשר לארגוני המורים.

אורי אריאל: אני חושב שארגוני המורים הוכיחו עד היום אחריות, וגם שביתות זה חלק מהעניין, ואנחנו נוכל לסייע בעניין הזה כי אנחנו גוף מפקח ומבקר.

אורי אריאל: לכן זה רווח גדול מבחינת כולנו.

אורי אריאל: יש מבחן ידוע – ההבדל בין הרצוי לבין המצוי, ואם תעשה גימטריה תראה שזה כסף.

אורי אריאל: זה כל הסיפור, ועל זה אומרים חז"ל אחרי הפסוק הידוע: "שמע ישראל ה' אלוהינו ה' אחד" כתוב: "ואהבת את השם בכל לבבך ובכל נפשך ובכל מאודך".

אורי אריאל: מה היהודי יכול לתת אחרי הלב והנפש?

אורי אריאל: מה זה "מאודך"?

אורי אריאל: חכמים אומרים: ממון.

אורי אריאל: כשמתחיל כסף, מתחיל סיפור.

אורי אריאל: עכשיו נראה את שר האוצר, נראה אם הדברים יופיעו בתקציב, ואיך הם יופיעו.

אורי אריאל: זה מבחן גדול; לא היחיד, אבל חשוב מאוד.

אורי אריאל: אני רוצה לסיים בשתי הערות: העניין של 5-6 ימים הוא עניין טכני, אבל הרבה יותר מזה הוא עניין חינוכי.

אורי אריאל: שמעתי את דבריך קשב רב, אני לא מאלה שיש להם מה להעיר על הדוח כי לא קראתי אותו, רק ראיתי טיוטה.

אורי אריאל: אני מצטרף להצעה שיהיה על זה יום עיון.

אורי אריאל: מספר הימים בשבוע הוא עניין חינוכי; ביטול תורה או לימוד תורה הם שני דברים של אותו דבר, הוא לא עניין טכני.

אורי אריאל: יש מקומות שלומדים 364 יום בשנה, כולל שבתות וחגים, וזה דבר מובנה, לא לימוד מהחיים אלא לימוד לשמו.

אורי אריאל: למה לא 365?

אורי אריאל: כי ב- ט' באב מתאבלים ואסור ללמוד תורה, כי תורה משמחת.

אורי אריאל: זו בעיה, אבל אני לא אכנס לכל הסיפור הזה.

אורי אריאל: שאלתי מישהו מה יעשו הילדים ביום שישי, אז הוא אמר שהם במילא מבלים עד 2:00-3:00 בלילה, באים לישון בבית ומתעוררים ב- 13:00 בצוהריים.

אורי אריאל: מה הבעיה?

אורי אריאל: זאת הבעיה.

אורי אריאל: העניין הזה יצריך שינוי גם במגזר החילוני, אני לא רואה הבדל בעניין הזה.

אורי אריאל: צריך לסדר את יום שישי אחרת, אל תסמכו על המתנ"סים בעניין הזה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: דב קהת, אתה מדבר בשם השלטון המקומי.

משה גפני: סליחה.

משה גפני: אני מבקש להעיר על צורת הניהול.

משה גפני: המגזר החרדי - -

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, עוד מעט תדבר.

מל פולישוק-בלוך: המורים לא פחות חשובים מהמגזר החרדי.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש- -

מל פולישוק-בלוך: כדי לא- -

משה גפני: תני לי לסיים את המשפט, זה הכול.

מל פולישוק-בלוך: אבל אמרת את דבריך קודם, ואתה מבזבז את זמננו, חבל.

משה גפני: צורת הניהול הזאת איננה נכונה מכיוון שלחברי הכנסת נתת ולנו לא.

טלב אלסאנע: לא תקין שלא ידברו בכלל.

משה גפני: אין בעיה, זוהי צורת ניהול לא נכונה.

משה גפני: רק להתקיף אותנו ולהשאיר אותנו ככה שעתיים?

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני- -

משה גפני: את זה עשתה יושבת ראש הוועדה.

מל פולישוק-בלוך: באמת, זה לא מתאים לך.

משה גפני: לי זה לא מתאים?

דב קהת: גברתי היושבת ראש, שרת החינוך, המנכ"לית, יושב ראש הוועדה, חברי הוועדה וחברי הכנסת.

דב קהת: מרכז השלטון המקומי תומך בהתלהבות ברפורמה, בהמלצות הוועדה.

דב קהת: המרכז התחיל בעבודה משותפת עם שרת החינוך והמנכ"לית, ומיד אחרי הישיבה אנחנו הולכים לישיבת עבודה נוספת- -

משולם נהרי: זה מחייב אתכם לתקציב.

דב קהת: האמן לי שאנחנו מודעים לכל האלמנטים.

דב קהת: יש לנו מספר הסתייגויות: היינו אמורים להתלהב מאוד מקבלת המורים לרשותנו, זה חלק מחיזוק השלטון המקומי.

דב קהת: לצערנו, אנחנו למודי קרבות וניסיון, ואנחנו לא מאמינים בתקצוב המלא של העניין הזה, ולכן דחינו את זה בכל מכל כל פה אחד – אמנם בכאב רב, אבל דחינו את זה.

דב קהת: אמרנו שאנחנו מתנגדים למח"א, אלא אם כן יש רשויות שמוכנות בהסכמה – זה מופיע באלטרנטיבות בוועדה – אבל גם פה צריך להיות פיקוח מי מתחבר עם מי כי לא יכול להיות שתהיה מח"א של רשויות חזקות, ומישהו חלש יישאר בצד.

דב קהת: אנחנו גם חרדים לגבי בחירה מבוקרת של אזורי הרישום.

דב קהת: לא נחה דעתנו שצריך להעמיק בזה מבחינת הסכנה בפגיעה באינטגרציה.

דב קהת: וכמובן, התקצוב הוא סאגה ארוכה שצריך לבדוק מאין המקורות כי כמו שאמר ידידי הפער הוא הכסף בין המצוי לבין הרצוי, וזה אכן כך.

דב קהת: העניין הזה יחייב העמקה הרבה יותר גדולה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה לך.

מל פולישוק-בלוך: מר וסרמן, בבקשה.

לימור לבנת: סליחה רגע, התנגדתם פה-אחד את נושא העברת הבעלויות של העסקת מורים?

דב קהת: כן, את הסעיף הזה דחינו בהצבעה.

משה גפני: למה את עושה את זה?

משה גפני: למה את עושה הפסקה בין חברי הכנסת?

לימור לבנת: - - -

משה גפני: - - -

מל פולישוק-בלוך: שלמה שוהם התקשר אליי בלילה וביקש לדבר, אז הוא דיבר.

מל פולישוק-בלוך: אנשים נרשמו.

מל פולישוק-בלוך: מה הבעיה?

משה גפני: אם את חושבת שנולדתי אתמול את פשוט טועה.

מל פולישוק-בלוך: באמת.

משה גפני: את מטיחה האשמות כיושבת ראש הוועדה בתחילת הדיון על מהפכה בחינוך, ואת לא נותנת להגיב.

יוסי וסרמן: אם יורשה לי לדבר אחרי חבר הכנסת גפני.

מל פולישוק-בלוך: אבל לפניו יש עוד אנשים.

מל פולישוק-בלוך: יוסי וסרמן: אני אדבר אחריו.

משה גפני: אה, בסדר.

מל פולישוק-בלוך: אני הולכת לפי סדר הרישום בלי שום העדפות.

משה גפני: את לא נותנת להשיב מפני שאת רוצה להישאר עם ההאשמות שלך.

אורי אריאל: לא כולם יספיקו לדבר.

מל פולישוק-בלוך: ראוי שחברי הכנסת ישמעו אנשים שבאו הנה- -

משה גפני: - - -

מל פולישוק-בלוך: גם זה ראוי.

משה גפני: - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מנסה לא לקפח אף אחד.

אילן שלגי: אני רוצה להאמין שהבוחרים שלך רואים טלוויזיה.

משה גפני: אני רוצה להראות לבוחרים שלכם - -

מל פולישוק-בלוך: מרים מבורך בבקשה.

מרים מבורך: אני רוצה לדבר בזכותם של המורים ובזכות ההמלצות.

מרים מבורך: כמי שעוסקת בהכשרת מורים כעשר שנים וכמי שהייתה גננת, מורה, מרצה באקדמיה וראש המכללה כיום, אני חושבת שהמורים שלנו מעולים, ואני מסרבת לקבל את כל מה שקורה בארץ ובעיתונות בעיקר נגד המורים, וגם מה שקורה בוועדות בכנסת.

מרים מבורך: המורים הם אלה שיכולים להוביל את כל השינוי הזה, ואני מאמינה שגם אנחנו נוביל את השינוי ואת מהלכו המורכב מאוד.

מרים מבורך: יחד עם זאת אני חרדה כמו כולנו ליישום, ואני חרדה לכך שהיישום ייפול על הכשרת המורים, ובמקרה אחר – חלקית על מה שקורה.

מרים מבורך: אני מאלה שלא ברחו מתת הוועדות למיניהן, אני הייתי עסוקה בכל הקשור לגיל הרך, ואני חושבת שחלק גדול מהעתיד שלנו יתחיל מהשינוי הזה ויעלה למעלה.

מרים מבורך: העתיד יושב פה על-ידינו.

מרים מבורך: אני מאמינה גדולה מאוד בתהליך הזה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: טלב אלסנאע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני מצטרף למברכים את הוועדה ואת יושב ראש הוועדה.

טלב אלסאנע: הוועדה הזאת נגעה בכל נושא ובכל סוגייה חשובה למערכת החינוך, וגם בסוגיות שלא מצאו את ביטוין בחוק החינוך הממלכתי.

טלב אלסאנע: הוועדה לא פעלה בחלל ריק, אלא גם בגיבוי משרד החינוך, ולכן אני מברך גם את שרת החינוך וגם את המנכ"לית.

טלב אלסאנע: אני רוצה לצטט מן הדוח: "הצלחתה של הוועדה איננה טמונה בהמלצותיה", ואני רוצה להוסיף שההצלחה טמונה ביישום ההמלצות, וכולם יודעים שבעל הדעה הוא בעל המאה, וכאן ההיבט התקציבי.

אורי אריאל: בדרך כלל זה הפוך: בעל המאה הוא בעל הדעה.

טלב אלסאנע: אתה צודק.

טלב אלסאנע: אבל לפעמים דעה עוזרת לקבל גם כן את המימון הדרוש.

טלב אלסאנע: אני סבור שיהיה יישום סלקטיבי של ההמלצות כי התרגלנו במהלך השנים האחרונות שהממשלה הזאת לא שמה את החינוך בראש סולם העדיפויות, לפחות מבחינת התקציבים, ואין פלא שעברו הרבה קיצוצים על מערכת החינוך.

טלב אלסאנע: וההמלצות באו במסגרת הזאת.

טלב אלסאנע: לכן יכול להיות שאותן המלצות שיש בהן חיסכון תקציבי אכן ייושמו, והמלצות שיש בהן להוסיף את התקציבים לא ימצאו את הדרך הנכונה אם יהיה זמן.

טלב אלסאנע: אני סבור שכל מה שקשור למערכת החינוך יהיה בחוק יסוד חינוך כדי שהוראות שנוגעות לחינוך לא ישונו בהתאם לשינויים פוליטיים וקואליציוניים כאלה ואחרים.

טלב אלסאנע: אי-אפשר ליישם את ההמלצות ללא שיתוף פעולה מלא עם המורים ועם ארגוני המורים.

טלב אלסאנע: למה אנחנו צריכים לבוא אליהם בטענות על כך שהם מגינים על חבריהם בארגון המורים?

טלב אלסאנע: זה תפקידם וחובתם.

טלב אלסאנע: לכן זה מאוד חשוב כדי לקדם את החינוך וליישם את ההמלצות.

טלב אלסאנע: בכל מה שנוגע למגזר הערבי אני חושב שיש פריצת דרך חשובה, נגיעה בנושאים חשובים בהגדרת המטרות, אם כי יש צורך להשלים את המגמה הזאת בצעד נוסף – מנהל החינוך העצמאי שיכול להוות הכתרה של היזמה החשובה הזאת.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אני מודה למר וסרמן מהסתדרות המורים שאפשר לי את רשות הדיבור- -

מל פולישוק-בלוך: וגם רן ארז שנרשם לפניך.

משה גפני: וגם רן ארז.

משה גפני: בלי הסתדרות המורים לא הייתי מסתדר בוועדה בכלל.

משולם נהרי: ארגון, לא הסתדרות.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אני מברך את שרת החינוך, את המנכ"לית, את הוועדה ואת העומד בראשה, שלמה דברת.

משה גפני: אני מאוד מקבל את ההמלצות של הדוח, ואני מסכים שאי-אפשר לקבל אותו מקשה אחת, צריך לדון על כל דבר.

משה גפני: הדוח מנסה לעשות רפורמה אמיתית ורצינית.

משה גפני: אני קראתי את הדוח מספר פעמים, ואפילו שוחחתי עם יושב ראש הוועדה מספר פעמים ונפגשנו מספר פעמים.

משה גפני: אני חושב שהרפורמה רצינית.

משה גפני: הוועדה לא התייחסה לדבר אחד, ואני מניח שזה לא היה תפקידה: בהכירי את הממשלות בישראל כל השינויים במבנה הארגוני ספק אם ייושמו, אבל לא הושם בשינויים אלה דגש על חינוך לערכים, ובלי חינוך לערכים כל המבנה הארגוני לא יתאים לעניין.

משה גפני: אני תמה עלייך, גברתי יושבת ראש הוועדה ועל יושב ראש הוועדה הקודם, שכאשר מדובר על דוח רציני ומקיף, מצאתם לנכון לדבר על הסכם קואליציוני שאנחנו חתמנו ומתייחס לכוח המשימה הלאומי שבראשו עומד שלמה דברת, מבלי שקראתם, לפי דעתי, לא את הדוח ולא את ההסכם הקואליציוני, או לפחות לא הבנתם מה כתוב בו.

משה גפני: אני מבקש לקרוא קטעים מתוך המלצות ועדת דברת: "צריך שהחינוך החרדי יעמוד בחובות החלות על כל חלקי החינוך הציבורי בישראל תוך הכרה בייחודיותו ובצרכיו של הציבור הזה.

משה גפני: אנו ממליצים על הקמת ועדה ציבורית שתבחן את הדרכים ואת התהליכים שיובילו להכללת חלק ממוסדות החינוך של הזרם החרדי בחינוך הציבורי".

משה גפני: ובהמשך מדובר כל הזמן על ייחודיותו ועצמאותו.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת שתאמר משפט אחרון כי טרם שמענו את ארגוני המורים, ואנחנו צריכים לפנות את החדר.

משה גפני: אני לא יודע - -

אילן שלגי: למה הרב אלישיב- -

מל פולישוק-בלוך: אילן, אני חייבת לסיים.

משולם נהרי: שמעת 5 דקות, חזרת לעצמך.

משה גפני: אני מבקש לומר דבר גם באוזנייך כיושבת ראש ועדת החינוך, אולי עד שבוע הבא:

משה גפני: אנחנו לא דוחים את דוח ועדת דברת, לעומת מה שאתם אומרים פה כל הזמן.

משה גפני: אנחנו מתבססים על דוח דברת.

משה גפני: הוועדה ממליצה להקים צוות וועדה, ואת זה ביקשנו בהסכם הקואליציוני.

משה גפני: אני מודה ומתוודה שהציבור החרדי לא שיתף פעולה או לא שיתף פעולה מספיק עם דוח ועדת דברת, וזה נבע מחשדנות גדולה ממה שהיה פה בשנתיים האחרונות.

משה גפני: ההסכם הקואליציוני בעצם אומר את מה שוועדת דברת ביקשה: היא ביקשה שיהיה שיתוף פעולה כדי להגיע להסכמות בכל מה שנוגע לחינוך החרדי.

משה גפני: אנחנו נגיע להסכמות; עכשיו יש מחויבות גם של הממשלה, גם של הציבור החרדי ונציגיו - -

מל פולישוק-בלוך: יופי.

משה גפני: -- שאנחנו מתכוונים לעשות את מה שביקשו מאתנו.

משה גפני: לכן אני מציעה לך ולחבר הכנסת אילן שלגי, וכן למפלגה שלך.

משה גפני: זה שאתם יכולים ללכת לבג"ץ על כל דבר זה בסדר.

משה גפני: יכול להיות שתעצרו את שיתוף הפעולה בינינו לבין ועדת דברת, בינינו לבין משרד החינוך, בינינו לבין הממשלה, אבל אני חייב לומר לגבי שיתוף הפעולה עם המפד"ל משפט מפני שהתקשרו אליי חברי כנסת בכירים מהמפד"ל לפני שחתמנו על ההסכם הקואליציוני, וביקשו שנכליל את החינוך הממלכתי-דתי בתוך ההסכם שלנו.

משה גפני: האמת היא שלא נעניתי- -

מל פולישוק-בלוך: ידוע לנו.

משה גפני: לא נעניתי לבקשתם - -

קריאה: למה?

קריאה: גם הם הולכים לבג"ץ.

משה גפני: תנו לי לסיים.

גילה פינקלשטיין: - - - בראש הפירמידה

מל פולישוק-בלוך: בבקשה, משפט אחרון.

משה גפני: הם ביקשו ממני שנכליל את החינוך הממלכתי-דתי בתוך ההסכם, והסברתי להם שיש מעמד שונה גם בחוק, מכיוון שהמציאות של החינוך החרדי נמצא במעמד שונה- -

מל פולישוק-בלוך: אתה צודק, אנחנו יודעים.

משה גפני: --ומכיוון שלא העליתי את זה במשא ומתן הקואליציוני, אז הם הולכים לבג"ץ יחד אתכם.

מל פולישוק-בלוך: יפה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, הדברים ברורים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה שהארת את עינינו.

מל פולישוק-בלוך: אני מאוד מאחלת לכם שתוך שלושה חודשים תגיעו להסכמות- -

משה גפני: - - -

מל פולישוק-בלוך: אני מאחלת לכם שתגיעו להסכמות מוסכמות גם על דברת עצמו - -

משה גפני: תחזרי בך, חכי שלושה חודשים.

מל פולישוק-בלוך: --שלא הגעתם שנה ושלושה חודשים.

מל פולישוק-בלוך: תרשה לי להיות סקפטית, מותר לי להיות סקפטית

רוני בריזון: אנחנו הולכים לבג"ץ משום שההסכם הקואליציוני קובע מראש מה יהיה- -

משה גפני: איפה היית פה שעתיים?

רוני בריזון: - - -

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת בריזון, עם חברים כאלה לא צריכים אויבים.

מל פולישוק-בלוך: רוני בריזון- -

רוני בריזון: - - -

משה גפני: - - -

קריאות: - - -

יולי תמיר: חבר הכנסת בריזון, היית בשתי ישיבות השנה, ורק צעקת.

משולם נהרי: אתה יושב על הראש שלך.

מל פולישוק-בלוך: אני מבקשת שקט.

מל פולישוק-בלוך: מר וסרמן, זכות הדיבור שלך, בבקשה.

יוסי וסרמן: אני רוצה לומר תודה לשרת החינוך, למנכ"לית משרד החינוך ולוועדת דברת בראשות מר שלמה דברת, על עבודה רבת היקף לשיפור מערכת החינוך בישראל.

יוסי וסרמן: המעלה הגדולה של הדוח ושל הוויכוח הציבורי הוא שסוף-סוף החינוך זוכה למעמד בציבוריות הישראלית, ואנחנו מתווכחים ודנים אודותיו; כי במשך 56 שנות קיומה של המדינה, החינוך שהוא תשתית לאומית קיומית לא זכה למעמד ראוי בחברה הישראלית, ואנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו הליך כזה.

יוסי וסרמן: אני לא רוצה להיכנס לוויכוחים, אנחנו לא ממציאים המצאות על פיטורי 20 אלף או 30 אלף מורים; אנחנו לא נגד החינוך במדינת ישראל; מותר לנו לדבר בשם הילדים כי אנחנו גידלנו וחינכנו דורות של תלמידים, ולא דיברנו אלא עשינו.

יוסי וסרמן: זה ההבדל בין דיבורים לבין מעשים.

יוסי וסרמן: אנחנו מציעים לוועדת החינוך: יש עוד דברים שאם נבצע אותם זו תהיה בכייה לדורות.

יוסי וסרמן: לכן אנחנו מבקשים מוועדת החינוך להחליט על קיום ישיבה מקצועית בהשתתפותנו- -

מל פולישוק-בלוך: כך נעשה.

יוסי וסרמן: --אנחנו רוצים רפורמה אמיתית בהסכמה, ומצפים לכך.

מל פולישוק-בלוך: יופי, תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: רן ארז, בבקשה.

רן ארז: אני קמתי לכבודה של שרת החינוך שעזרה, ואני מצטער שהיא לא תשמע אותנו- -

מל פולישוק-בלוך: יש לה ישיבת ממשלה אצל ראש הממשלה, היא לא יכולה לא להיות שם.

רן ארז: כן, זה מאוד חשוב.

רן ארז: לכן אני רוצה לומר רק משפט אחד: אני רוצה לברך מאוד מקרב לב את שלמה דברת אשר עשה מתוך כוונות טהורות צעדים חשובים מאוד למערכת החינוך, הוא העמיד את מערכת החינוך על לוח הזמנים של מדינת ישראל, וזה דבר חשוב.

רן ארז: למרות זאת אנחנו לא מסכימים לכל מה שהוא אמר.

רן ארז: אני אשתמש בדבר שלא יעורר התנגדויות: כוונותיך טובות, מעשיך פחות, ולכן על המעשים אנחנו נדבר יותר מאוחר.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתם בהחלט מקבלים את פתיחת הדיון.

רן ארז: בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: התלמידה, בבקשה.

אביטל: אני נציגת מועצת התלמידים מבית-הספר דה-שליט ברחובות.

אביטל: הדברים שלי מופנים למר דברת: איך ייתכן מצב של יציאה בהצהרות מפוצצות ובכותרות לעיתונים כשהמצב כל-כך מעורפל, יש אנשים שלא יודעים לקרוא בין השורות.

אביטל: למשל, יום לימודים ארוך: אתה לא היית בבית-הספר שלי.

אביטל: בתנאים הקיימים אי-אפשר להישאר בבית-הספר עד 16:00, וכשאומרים שמשכורות המורים יהיו גבוהות יותר זה אומר עוד שעות עבודה.

אביטל: אנחנו מחזקים את ידי המורים.

אביטל: מי יכול יותר מהם לדבר כשאני נמצאת בבית-הספר יותר מאשר בבית?

אביטל: המורים צריכים לדבר בשמנו כי אנחנו נמצאים אתם בערך 8-9 שעות, תומכים בהם בכל החלטה.

מל פולישוק-בלוך: כל הכבוד.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

אביטל: אנחנו עתידה של המדינה הזאת, איך יכול להיות שלא שואלים אותנו מה אנחנו רוצים?

אביטל: שיתוף פעולה הוא המפתח להצלחה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: לפני שחבר הכנסת ידבר אני רוצה לומר לך, שוועדת דברת לא דיברה עם כל המורים וגם לא עם כל התלמידים, אבל היא בהחלט דיברה עם נציגות של מועצת התלמידים, ולא פעם אחת.

מל פולישוק-בלוך: לכן אני מציעה לקרוא את הדוח לפני שבאים בטענות.

מל פולישוק-בלוך: אם הייתם נמצאים פה בתחילת הדיון הייתם שומעים שהתנאים הפיסיים בבית-הספר הם אחד הדברים שדברת דיבר עליהם בהרחבה.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת נהרי.

אביטל: הדיון הזה לא הסתיים?

מל פולישוק-בלוך: ודאי שלא.

משולם נהרי: אני רוצה לברך את שרת החינוך שהחליטה על כוח המשימה.

משולם נהרי: אני חושב שבחברה שלנו לא פשוט להתמודד, במיוחד כשמדובר במהפכה, כי החברה לא מפרגנת ולא מעודדת, ותמיד יש מבטלים.

משולם נהרי: אבל להביא היום לתוכנית מהפכנית זה כורח המציאות היום.

משולם נהרי: אני רוצה לברך גם את הוועדה ואת העומד בראשה, שלמה דברת, על הדוח המקיף, המפורט שאני קורא לו מלאכת מחשבת.

משולם נהרי: מי שמכיר את מערכת החינוך יודע שהיא מלאה בצמחים מוגנים: יש זרמים, וכל אחד מושך לכיוון אחר.

משולם נהרי: הכנת דוח שמדבר אל כולם היא מלאכת מחשבת.

משולם נהרי: הם עשו גם דבר חכם, ובסעיפים מסוימים לא קבעו דברים ברורים, אלא השאירו אותם פתוחים לדיונים כדי להגיע להידברות.

משולם נהרי: גם משיחות שהיו לי עם מר דברת אני יכול להוכיח שפניהם להידברות, לא לכפייה.

משולם נהרי: תמיד אנחנו שואלים מה עם היישום; היישום הוא חשוב יותר מההמלצות.

משולם נהרי: אני לוקח את הפרק האחרון של הצעת החוק.

משולם נהרי: מי שראה את הצעת החוק וקרא אותה יודע שזה הביטחון שהדוח הזה ייושם, אבל בסופו של החוק לא כתוב באיזו שנה זה יחל- -

מל פולישוק-בלוך: על זה אנחנו נחליט.

משולם נהרי: --אבל אני חושב שאנחנו נוכל לעזור להם.

משולם נהרי: אני שמח שחוק הפיקוח שרציתי להעביר והופל בידי השרה, מעוגן פה.

משולם נהרי: כשמעבירים את דוח הבריאות ואת דוח הוועדה לתכנון ובנייה לא פחות חשובה הבטיחות, וזה כנראה נעלם מעיניכם.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

עאטף מועדי: את דעתנו הבענו בפומבי, וברכות לשלמה דברת ולכל מי שעסק במלאכה.

עאטף מועדי: שלושה עניינים אני רוצה להזכיר: בעניין המנהל קיווינו שבסוף ייבנה מנהל חינוך עצמאי במסגרת הממלכתיות ותוכנית סגירת פערים לפני שאנחנו מתחילים ביישום הדוח, וכן יידון מצב התשתיות שקיים היום.

עאטף מועדי: כולם יודעים שלא נאפשר את יישום דברת בחינוך הערבי.

מל פולישוק-בלוך: - - - אתה רוצה להגיד כמה משפטים לסיום?

שלמה דברת: יש לי הרבה מה לענות.

שלמה דברת: אני חושב שהדיון הציבורי הזה הוא חשוב; אני מאוד שמח על המשפטים של יוסי וסרמן ושל רן ארז.

שלמה דברת: יש קונצנזוס על הצורך ליישם את הרפורמה הזאת בהסכמה עם ארגוני המורים, ואני מאוד מקווה שכך יקרה.

מל פולישוק-בלוך: חבר הכנסת בריזון, רצית עוד משפט?

רוני בריזון: רק תשובה לחברת הכנסת יולי תמיר שבאה אליי בטענות: אינני חבר הוועדה, אני מופיע לישיבות שנושאיהן מעניינים אותי.

מל פולישוק-בלוך: אראלה גולן, בבקשה.

אראלה גולן: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים שאנחנו בוועדת חינוך, אבל לפעמים זה לא נראה ככה.

אראלה גולן: הייתי מבקשת שלכל הוועדות האלה יוזמנו גם נציגי תלמידים מכל המגזרים: מהמגזר החרדי, מרחובות ומהמגזר הערבי וגם ראוי להזמין תנועות נוער שיש להם חלק בעשייה.

אראלה גולן: אולי הם ישתתפו במאמץ הזה בימי שישי.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכל המשתתפים.

מל פולישוק-בלוך: זה היה קצר מדי, אני מודה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו נקיים דיון, נכין תוכנית.

מל פולישוק-בלוך: יכול להיות שיהיו שני חצאי ימי עיון כי אי-אפשר לקיים בכנסת יום עיון אחד ארוך כי יש מליאה.

מל פולישוק-בלוך: אני מקבלת את ההצעה לקיים ימי עיון שבו נפרט כל נושא בנפרד.

מל פולישוק-בלוך: אני מודה לכולם, במיוחד למר דברת ולמנכ"לית משרד החינוך, רונית תירוש.