ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 362, 2004-12-29 09:30

גילה פינקלשטיין: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

גילה פינקלשטיין: יושבת-ראש הוועדה לא נמצאת היום, אני מחליפה אותה.

גילה פינקלשטיין: אני חברת-הכנסת של המפד"ל, קרובה מאוד לחינוך, הייתי מנהלת בית-ספר צייטלין בתל-אביב.

גילה פינקלשטיין: וכל פרוייקט שהוא חינוכי ובא לקדם את התלמידים שלנו, אז אני מעונינת להמשיך ואני רוצה יותר לשמוע ויותר לדעת, איך, מה.

גילה פינקלשטיין: הבנתי שלפני חמש שנים הוקם המרכז לקשרים אקדמיים חינוכיים, ישראל רוסיה, חבר העמים, מחקר בראשותו של השופט בדימוס.

גילה פינקלשטיין: והבקשה שנמצאת שלפנינו להאריך את החוזה בין משרד ראש הממשלה והאוניברסיטה העברית לתקופה שבין שישה ל-12 חודשים, תקצוב מלא.

גילה פינקלשטיין: ואני הייתי רוצה לשמוע את הצדדים השונים איך אנחנו עוזרים לנושא הזה.

גילה פינקלשטיין: אז מי היה רוצה לפתוח?

ישראל ברטל: אני המנהל הישראלי של המרכז ההוראה האקדמית שאנחנו מקיימים במוסקבה יחד עם האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה.

ישראל ברטל: ואני רוצה לציין שבאופן כללי המרכז הזה בפעילות שלו שממומנת בין היתר, כספי הממשלה ועוד יותר חשוב, בגלל שהממשלה עומדת מאחוריו, אנחנו משיגים לו כספים נוספים.

ישראל ברטל: הוא בעצם עושה שתי פעולות חשבונות ביותר.

ישראל ברטל: אחד, במה שנוגע להעמקת והפצת הידע על יהדות בישראל ברחבי ברית-המועצות.

ישראל ברטל: בכלל נזכיר שמוסקבה היא בעצם המרכז האקדמי הגדול מספר אחד של ברית-המועצות לשעבר, כלומר זה לא רק רוסיה אלא בכלל כל ארצות מזרח אירופה הקשורות.

ישראל ברטל: ושנית, לא פחות חשוב למדינת ישראל המרכז הזה בעצם מכשיר אנשים שחלקם ישמשו או משמשים אפילו כרגע בתפקידים שונים במערכות פוליטיות ומדיניות רוסיות.

ישראל ברטל: בגדול, התביעה שלנו היא שאנחנו נמשיך להפעיל את כל הפעילות הזאת ולכן אנחנו זקוקים לחידוש האישור הממשלה בקיומו של המרכז.

דוד ברטוב: אני יושב-ראש הוועדה הציבורית של המרכז.

גילה פינקלשטיין: אנחנו שמחים שאתה אתנו.

דוד ברטוב: אני רוצה רק להוסיף לדבריו של פרופסור ברטל כאדם אשר עוקב בצורה יסודית אחרי כל מה שקורה בברית-המועצות מבחינת ישראל ומבחינה יהודית.

דוד ברטוב: אנחנו מגיעים למצב שגופים רבים שבלי תודעה ציונית משתלטים על הקהילות היהודיות בברית-המועצות.

דוד ברטוב: ואני חושב שהנושא שמונח לפנינו עכשיו הוא אחד הנושאים החשובים ביותר כדי לקבל דריסת רגל, הן מבחינה מדינית ובעיקר כפי שאני רואה אותה, מבחינה יהודית ישראלית בברית-המועצות.

דוד ברטוב: אין דרכים אחרות, הגופים שפעלו עד עכשיו בברית-המועצות נסוגים במידה מסוימת בפעילותם וגורפים כפי שציינתי קודם, ללא תודעה ציונית, משתלטים בכל רחבי ברית-המועצות.

דוד ברטוב: ואני הייתי מבקש הוועדה הזאת תיקח בחשבון שחשיבותו של המרכז הזה הוא גם בכך שאין לו מתחרה וכמובן שאין ואקום.

דוד ברטוב: אם המרכז חס וחלילה ייאלץ להפסיק את פעילותו ואני חושש שללא סיוע ממשלתי הדבר עלול להיגרם, אני סבור שגופים אחרים שאינם מעונינים בעלייה לארץ ואינם מעונינים בנקודה הישראלית כאן.

דוד ברטוב: ישתלטו על כל מה שקרה עד עכשיו וגם לעתיד.

דוד ברטוב: תודה רבה.

שלמה אבינרי: ברשות היושבת-ראש, אני הייתי רוצה להוסיף לממד היהודי-ציוני שהשופט ברטוב העלה אותו והוא מאוד מאוד חשוב במציאות הנזילה הקיימת היום ברוסיה ובארצות חבר-העמים וגם עניין מדיני.

שלמה אבינרי: וזאת אני רוצה להגיד מתוך היכרות עם המציאות הסובייטית הרוסית, בצד המדיני לא כל-כך בצד היהודי.

שלמה אבינרי: אחד הדברים שאפיין את ברית המועצות ולכן גם את מדינות המורשה ואת רוסיה הוא שכל האנשים בצמרת הסובייטית ואחר-כך הרוסית העוסקים במזרח-התיכון, בשירות הדיפלומטי, בשירותים האחרים וכיוצא-בזה.

שלמה אבינרי: היו למעשה ערביסטים, הם חונכו על האידיאולוגיה הסובייטית הפרו-ערבית.

שלמה אבינרי: מאחר שיש למעלה מ-10 מדינות שלברית-המועצות היו יחסים דיפלומטיים, אתם הם שירתו במשך שנים בארצות המזרח התיכון הערביות.

שלמה אבינרי: זה לא שונה ממה שקיים בארצות המערב, אבל הקול היחיד שנשמע בצמרת הממשלתית הזאת היה הקול הערבי.

שלמה אבינרי: והעובדה שהמרכז הזה קיים מתוך נוכחות ישראל ומתוך מודעות שממשלת ישראל תומכת בו, מביא לכך וחלק מהאנשים הקשורים אתו שם ולומדים.

שלמה אבינרי: הם אנשים שנמצאים בצמרת הבירוקרטית הרוסית ויהיו בעתיד ממקבלי ההחלטות, מאפשר לנו בסיטואציה שיש לנו תחרות קשה מאוד עם כל העולם הערבי שמסביבנו להעביר גם מסר ישראלי יהודי וציוני, לא רק לאותם יהודים הקשורים במרכז, אלא לאנשי הממסד לעתיד.

שלמה אבינרי: ולמרות שברוסיה היום אין אהדה שהיתה בברית-המועצות, אם הקול הזה הישראלי היהודי והציוני לא יישמע הקול הזה גם לא ימצא את ביטויו לעתיד לבוא.

שלמה אבינרי: לפני כשנתיים במסגרת הזו המרכז גם ארגן סמינר לקדטים של משרד החוץ הרוסי, הם היו בארץ ושמעו במשך שלושה שבועות הרצאות מפי מומחים ישראליים על ישראל כפי שישראל רואה אותה, על הסכסוך במזרח התיכון וכיוצא בזה.

והם אמרו: כאשר לא תהיה התמיכה הממשלתית לנושא הזה, אמרו את זה גם קודמיי, תקטן או תיעלם.

והם אמרו: וגם ההבנה בצמרת הרוסית איזה משקל נותנת מדינת ישראל לפיתוח הקשרים עם רוסיה.

והם אמרו: כי יש רגישות גדולה מאוד לנושא הזה, הרוסים בייחוד הנשיא פוטין רואים בציבור של יוצאי ברית-המועצות לשעבר בישראל, נכס אסטרטגי שלהם מכל מיני סיבות, ודאי נוכחות תרבותית.

והם אמרו: חשוב שתהיה גם נוכחות ישראלית בצד הרוסי ולכן העניין הזה חשוב, לא רק מן הבחינה החינוכית והיהודית והישראלית, אלא גם מהבחינה המדינית של מדינת ישראל.

והם אמרו: תודה רבה.

אלי גרושקא: לי היה את התענוג להיות היושב-ראש של הוועדה ששפטה הצעות מחקר מדעיות שמומנו דרך המרכז.

אלי גרושקא: ואני רוצה להדגיש פן אחר וקצת שונה מהפן שהודגש עד עכשיו והפן הוא הפן המדעי.

אלי גרושקא: המרכז הזה מאפשר בצורה ממוסדת ומסודרת שיתופי פעולה מדעיים בין מדענים רוסיים למדענים ישראליים.

אלי גרושקא: שיתופי הפעולה האלו קיימים כבר גם עכשיו, אבל המרכז ממסד אותם ומתעד אותם בצורה הרבה יותר יעילה.

אלי גרושקא: שיתופי הפעולה הם בהחלט חשובים גם לישראלים וגם למדענים הרוסיים.

אלי גרושקא: ואני חושב שהתמיכה של המרכז הזה בעידוד של שיתופי הפעולה, הוא מאוד חשוב.

אלי גרושקא: לכן אין ספק שיש צורך להמשיך בפעילות המרכז.

דימה זיצר: אני הייתי רוצה להדגיש פן שונה בעצם של חשיבותו של קיומו של המרכז הזה.

דימה זיצר: הייתי רוצה להגיד כמה מלים מצד הסוכנות היהודית.

דימה זיצר: היום אנחנו רואים במרכז בנוסף לכל הדברים שהודגשו כאן, גם תשתית חינוכית מאוד רחבה שבעצם הייתי מגדיר אותה כמתפתחת ומפתחת.

דימה זיצר: היום בעזרת התשתית הזאת אנחנו יכולים בעצם לפתח פרוייקטים חינוכיים רבים בנושא חינוך יהודי וחינוך ישראלי.

דימה זיצר: דרך המרכז הזה ודרך התשתית אנחנו יכולים להגיע רק לבתי-ספר יהודיים ולא יהודיים עם תלמידים יהודיים.

דימה זיצר: אנחנו יכולים להגיע לאוניברסיטאות רבות, לאו דווקא מאוניברסיטאות יהודיות, אלא לסטודנטים יהודיים בתוך מסגרות לא יהודיות.

דימה זיצר: אנחנו יכולים לפתח פרוייקטים, כמו פרוייקט מאוד מפורסם וידוע, פרוייקט זהות יהודית.

דימה זיצר: כאשר בעצם אנחנו מגיעים לקהל הרחב של יהודי ברית-המועצות לשעבר, בעזרת אותה התשתית שהמרכז מלווה ובעזרת אותם המרצים שאנחנו יכולים לקבל דרך המרכז.

יורי שטרן: אני אבקש מרקטור האוניברסיטה העברית.

חיים רבינוביץ: תודה רבה, אני מתנצל על האיחור.

יורי שטרן: יש לנו בעיה אחת חמורה שנציג של אותו משרד שחייב להוביל את זה, משרד ראש הממשלה עדיין לא הגיע.

גילה פינקלשטיין: אילן כהן היה צריך להיות פה, המנכ"ל של הלשכה של ראש-הממשלה.

יורי שטרן: אבל הוא לא הבטיח שהוא יבוא ואת האיש שהוא הבטיח שיבוא גם לא הגיע.

גילה פינקלשטיין: יש פה נציג של משרד ראש הממשלה?

גילה פינקלשטיין: זה רע מאוד.

יורי שטרן: אני מבקש להתקשר ובאמת לבדוק.

יהודית גידלי: הודיעו שיבואו.

יורי שטרן: הישיבה הזאת היא משקפת את המצב.

גילה פינקלשטיין: אנחנו תומכים אז אנחנו רוצים לשמוע עוד דברים כדי שאנחנו נוכל לעזור במאבק החשוב הזה ולהוביל אותו.

חיים רבינוביץ: קודם כל אני מתנצל שהגעתי באיחור.

חיים רבינוביץ: אם אני אחזור על דברים אז קודם כל התנצלותי.

חיים רבינוביץ: המרכז הזה לשיתוף פעולה עם רוסיה בכל הדרכים, בין אם המדעית, בין אם היהודית, בין אם ההוראתית, הוא דבר יוצא דופן במסגרות שבהם אנחנו חיים.

חיים רבינוביץ: אין לנו בעיה של שיתוף עם ארצות הברית.

חיים רבינוביץ: יש קרנות מפה ועד הודעה חדשה, אף אחד לא יבוא לוועדת החינוך של הכנסת ויבוא ויגיד, אני צריך שיתוף פעולה עם ארצות-הברית, יש.

חיים רבינוביץ: אם אתה מספיק טוב, תתמודד ויכול להיות כזה דבר.

חיים רבינוביץ: אין לנו בעיה של הוראת יהדות וחינוך יהודי בארצות-הברית, יש לנו many school , יש בארצות הברית מערכות מפותחות ככל שנרצה.

חיים רבינוביץ: אין לנו בעיה של קשרים עם מדענים בארצות הברית.

חיים רבינוביץ: לצורך העניין גם אירופה בעניין הזה עם כל הקשיים שהיו מעורבים בדברים האלה.

חיים רבינוביץ: המרכז הזה עם התרומה הממשלתית הקטנה מאוד שימש מנוף לגיוס כספים בקנה מידה עצום, פי עשרים מהכסף של משרד הממשלה ומשרד התמ"ת שעומד בתוך העסק הזה.

חיים רבינוביץ: באים אלינו אותם אנשים שאנחנו פונים אליהם והם אומרים: "תגידו, זה חשוב".

חיים רבינוביץ: אנחנו אומרים: "זה חשוב בצורה יוצאת מן הכלל".

חיים רבינוביץ: זה תורם למדינת ישראל, אין דבר שיכול לתרום במסגרת הזאת, בפנים האלה, למזרח התיכון.

חיים רבינוביץ: אז הממשלה תומכת בזה או לא תומכת בזה?

חיים רבינוביץ: כשאני בא ואומר, קיבלנו 400 אלף ש"ח ממשרד ראש הממשלה או 500 אלף ש"ח מהתמ"ת, הכסף הזה, המילה פי עשרים, את מבינה איזה מינוף אדיר יש לדבר הזה.

חיים רבינוביץ: למה הגענו?

חיים רבינוביץ: יצאנו מכרז לפני שש או שבע שנים, האוניברסיטה העברית זכתה במכרז.

חיים רבינוביץ: הרימה תשתית שבעקבותיה יש היום מחלקה להוראת היהדות באוניברסיטה של מוסקבה שהיא האוניברסיטה הטובה ביותר בכל רחבי ברית-המועצות לשעבר.

חיים רבינוביץ: מורים שלנו באים לשם ומלמדים, מורים שלהם באים אלינו להשתלמויות.

חיים רבינוביץ: תלמידים מגיעים אלינו בתמיכה של השוחרים שלנו לשנה, לחצי שנה, לסמסטרים ולדברים מהסוג הזה.

חיים רבינוביץ: ובעצם פתחנו מחדש דבר שהוכחד, שלא היה קיים 70 שנה או יותר, פתחנו אותו מחדש, הרצנו את הדרך ואנחנו מכשירים שם קאדר של מנהיגות יהודית שיודעת מה זאת יהדות, על כל ההיבטים שלה.

חיים רבינוביץ: לאו דווקא אורתודוכסיים, כל ההיבטים הפילוסופיים התרבותיים, כל משמעות של המילה "יהדות" נלמדת שמה בריש גלי באוניברסיטה של מוסקבה.

חיים רבינוביץ: כאנקדוטה, אני לא הכרתי את הרקטור של מוסקבה לפני האופרציה הזאת, כשאני מגיע לשם נפרס שטיח אדום, יוצאים מגדרם כל החבורה הזאת, יש הצדעה למדינת ישראל.

חיים רבינוביץ: בעוד שלושה שבועות יש חגיגות 250 שנה לאוניברסיטה של מוסקבה, הרקטור היחידי שמוזמן לשמה זה הרקטור של האוניברסיטה העברית ואני נוסע ואני אורח כבוד של הדבר הזה.

חיים רבינוביץ: אתם לא יכולים לתאר לכם איזה משמעות יש לזה מבחינה אקדמית, מבחינה פוליטית, מבחינת העם שמבין ואני לא מדבר על חיים רבינוביץ, אני מדבר על ה-capacity של רקטור של האוניברסיטה העברית.

חיים רבינוביץ: מבחינה מדעית, מינוף אדיר.

חיים רבינוביץ: יש ברוסיה ובארצות שהיו יחד אתה טכנולוגיות בדברים מסוימים, בשום פנים ואופן לא בכל דבר.

חיים רבינוביץ: בדברים מסוימים שלא ידועות או לא מוכרות או שהם נמצאים ברמה יותר גבוהה מאשר במערב.

חיים רבינוביץ: דברים שאנחנו בהחלט יכולים ללמוד מהם.

חיים רבינוביץ: אם הייתי אומר לשותף אמריקני, בוא נתחיל על עשרת אלפים דולר, גיחוך זה אפילו לא היה דבר שהייתי מקבל, אין דבר כזה.

חיים רבינוביץ: אנחנו הרצנו מערכת כלל ארצית, היא שותפה לכל האוניברסיטאות בארץ, אנחנו מוציאים קול קורא לכל האוניברסיטאות בישראל, כל מדען בישראל בתחום והרוסים מעמידים סכום דומה דרך אגב, כל מדען בישראל מוצע להגיש, עובר שיפוט מדעי, חלק מהאנשים שמקבלים הם בן-גוריון וחלק מויצמן וחלק מהטכניון וחלק גם מהאוניברסיטה העברית, פתוח לכולם.

חיים רבינוביץ: שיתוף פועלה שכבר הניב פירות, אם שואלים, כסף של המדען הראשי שאנחנו קוראים שלשום בעיתון שהטכנולוגיה צועקת אם תורידו את הכספים של המדען הראשי אתם בעצם הורסים את הכלכלה של מדינת ישראל, אנחנו בכסף שאף אחד לא מרגיש שהוא חסר, יוצרים פה תשתיות חדשות.

חיים רבינוביץ: שלושה מתוך המחקרים שמומנו במחזור הקודם, כבר נכנסים לשימוש תעשייתי.

חיים רבינוביץ: משום שהכניסו שם טכנולוגיה של רוסיה עם ידע של ישראל ויצרו פה דברים חדשים שלא היו קיימים מקודם.

חיים רבינוביץ: אז מכל זווית שהיא ליחסים הטובים ביניהם, לקחו אותי, שסה היה אתי שמה, לקחו אותי למקום שעד לפני כמה שנים לא היה כתוב על המפות, כריאקטור אטומי, לוקחים את הרקטור של האוניברסיטה העברית ומביאים אותנו לשם, "אנחנו רוצים אתכם שיתוף פעולה".

חיים רבינוביץ: יש לנו מדענים שרוצים לעבוד אתנו, יש לנו את התשתית המדעית שיכולה לעבוד אתה.

חיים רבינוביץ: הכספים הם כספים שהם באמת בכל הסתכלות שהיא, אני מסתכל, יש קרן חקלאית למחקר חקלאי בין ישראל לארצות-הברית.

חיים רבינוביץ: הוקמה לפני 30 שנה, שמונה מיליון דולר.

חיים רבינוביץ: אנחנו לא מדברים על הסכומים האלה בכלל, אני מדבר רק על האספקט האחד בחקלאות וכאן אנחנו בהתחלה.

חיים רבינוביץ: האקדמיה הרוסית למדעית רוצה לשתף אותנו.

חיים רבינוביץ: הם שמים את הכסף למימון.

חיים רבינוביץ: הם אמרו: "אנחנו נשים דולר תמורת דולר, תשימו מאה אלף - אנחנו שמים 100 אלף - תשימו 250 - נשים 250".

חיים רבינוביץ: איזה עוד מקום יש לנו לעשות כזה דבר.

חיים רבינוביץ: אני יודע שאנחנו לא יכולים לשים את זה, אני אפילו לא מדבר על הסכומים האלה.

חיים רבינוביץ: אבל הייתי רוצה להכניס למעגל במקום 10 מדענים שישתפו פעולה, 25 קבוצות ישראליות הייתי מכניס לזה.

חיים רבינוביץ: לכן בכל הלב כישראלי, כמי שעומד בראש המערכת ואני אומר, המרכז הזה הוא מרכז לאומי, הוא מרכז של האוניברסיטה העברית, הוא מרכז לאומי שכל מדען במדינת ישראל יכול להשתמש בו.

חיים רבינוביץ: המורים שנוסעים לרוסיה ללמד את מקצועות היהדות, באים מכל האוניברסיטאות בארץ.

חיים רבינוביץ: אנחנו לוקחים את הטובים, את אלה שיכולים, מכשירים שם קאדר חדש של מנהיגים ביהדות.

חיים רבינוביץ: אנחנו יוצרים יחסי מדע מפוארים בכסף שהוא זוטות בתוך כל המערכת הזאת.

חיים רבינוביץ: חבל להפסיק את זה.

יורי שטרן: זה סיפור באמת שהוא טיפוסי לבירוקרטיה שלנו.

יורי שטרן: הוא הצלחה בלתי רגילה מהצד המקצועי שלו ומה שהיה תלוי באנשים שעשו את הפרוייקט עצמו והוא כישלון בירוקרטי אחד ענק.

יורי שטרן: זה הוקם בתקופתו של ביבי נתניהו שזאב גיזל אז היה יועץ לענייני עליה וקליטה וזאת היתה יוזמתו להקים את המרכז והוא בעצמו לא תיאר אז לאיזה ממדים זה יתפתח.

יורי שטרן: דיברו פה די בפרטים על מה שהצליחו בשנים האלה ליצור ולפרוס ברחבי ברית-המועצות לשעבר בכסף של הלימודים היהודיים שזו מערכת באמת שהיא בעיני יש לה חשיבות אסטרטגית לעתידנו.

יורי שטרן: לעתידנו כעם, לעתידנו כמדינה.

יורי שטרן: החלק השני של המדעים המדויקים הגיע למצב שחלמנו עליו, לפחות מי שעסק בזה כמוני שנים של הקמת קרן משותפת, זאת היתה משימה שכמה וכמה צדדים וכמה וכמה כיוונים ניסו להגיע אליה או לבצע אותה שנים רבות, גם במשרד התעשיה והמסחר, גם במשרד האוצר, קשה היה למצוא פרטנר רוסי שמוכן להשקיע כסף.

יורי שטרן: ופה הודות פשוט פעילות מאוד אינטנסיבית של ד"ר ליבין, מנהל עמית של המרכז שהוא אחראי על הקטע הזה, הלא יהודי בפיתוח של הפרוייקט.

יורי שטרן: הגענו להסכם עם הצד הרוסי, עם הקרן למחקרים יסודיים על הקמת קרן משותפת כאשר הרוסים מוכנים להשקיע בה מיליון דולר ואנחנו בקושי גירדנו מכל המקומות ומכל העודפים שנשארו, משהו קרוב למאה אלף דולר וכל גרוש היה דורש קרב משלו.

יורי שטרן: והשנה הפרוייקט הזה הסתיים פורמלית.

יורי שטרן: מאמצע השנה התחלתי, איך אני נכנסתי לעניין, אני הייתי סגן שר במשרד ראש הממשלה שהפרוייקט הזה כבר "מת" פעם אחת בקטע המדעי שלו, לא היהודי, המדעים המדויקים.

יורי שטרן: כי הפסיקו משרד התעשיה והמסחר בכלל שכח שהוא התחייב להשקיע בו כסף, משרד ראש הממשלה גם לא כל-כך דאג לזה.

יורי שטרן: בקיצור הצלחתי לשקם את זה ולהקים מחדש את החלק המדעי, מדעים מדויקים, כאשר החלק היהודי המשיך לתפקד.

יורי שטרן: ועכשיו הכל מסתיים ואנחנו פשוט על סף קריסה של הכל, ממש אבל, כי הכסף הפרטי שאמרו לי שזה פי עשרים, זה ענק.

יורי שטרן: אין הרבה סכומים שהממשלה משקיעה והם מהווים קצה מנוף, אז הכסף הפרטי לא יבוא אם לא תהיה השתתפות ממשלתית.

יורי שטרן: הכסף הפרטי הוא מותנה.

גילה פינקלשטיין: מותנה בתמיכה שלנו?

יורי שטרן: בוודאי.

יורי שטרן: זאת אומרת, זה מתחיל מכך שהממשלה מסמנת את זה כפרוייקט לאומי.

יורי שטרן: דיברו פה על החשיבות במובן היהודי ובמובן הפוליטי, המדיני.

יורי שטרן: יש עוד פן אחר, יושב פה עמרי אינגבר ממשרד הלקיטה שאחראי על קליטת מנהלים עולים, כל פרוייקט משותף עם רוסיה, זו קליטת מדענים עולים ואין חלופות לזה.

יורי שטרן: זאת אומרת, חלק גדול מהמדענים האלה מייצגים מחקרים או כיווני כיתוב שאינם מתפתחים עד כה במדינת ישראל באוניברסיטאות שלנו, אני לא יכולים להתמצא בכל.

יורי שטרן: זאת אומרת, יש לנו תחומי פעילות משלו והם מוגדרים והם מוגברים.

יורי שטרן: אז הם מתפתחים ומתרחבים אבל בכל זאת, שמה יש כיוונים אחרים לגמרי, מדינה קצת יותר גדולה מאתנו.

יורי שטרן: וממדענים שבאים משם הם מטבע הדברים בהרבה מאוד מקרים מייצגים כיווני מחקר או תחומי מחקר שאינם פשוט מיוצגים אצלנו.

יורי שטרן: ברגע שמתחילים במחקר משותף, יש להם תעסוקה והתעסוקה הזאת היא תורמת למשק ולמדע הישראלי.

יורי שטרן: כל זה ימות.

יורי שטרן: כל ההישגים שלהם שהם בלתי רגילים ויושבים פה אנשים כמו השופט ברטוב שיש להם היסטוריה של עשרות שנים בניסיונות השונים שלהם, בתקופות השונות מול ברית-המועצות.

יורי שטרן: אז אני מניח שהוא יאשר את דבריי שמדובר פה בפריצת דרך בכמה וכמה תחומים.

יורי שטרן: פריצות דרך שבמקומות האחרים היו עולים לנו פי מאה או פי אלף יותר כסף ומאמץ הרבה יותר גדול פה, בסך הכל אנשים מעטים מאוד עוסקים בזה.

יורי שטרן: מאמצע השנה התחלתי לנסות ולגרום לכך שיהיה המשך.

יורי שטרן: היו חלופות במשרד ראש הממשלה כי אביגדור יצחקי שהיה מנכ"ל עזב ואחר-כך עזבה הבחורה שטיפלה בזה.

יורי שטרן: הגענו כבר למצב שהשגנו פטור מחובת המכרזים, ככה שהאוניברסיטה העברית יכולה להמשיך ללא בירוקרטיה מיותרת ותמיכה, כי בסך-הכל התשתית קיימת וחבל להעמיד אותה שוב במבחן, היא פועלת לכל ההערכות טוב.

יורי שטרן: יש את כל התנאים, מה שאין היום, אין הובלה של משרד ראש הממשלה.

יורי שטרן: ועובדה היא שאף אחד לא הגיע.

יורי שטרן: פשוט מדהים, זה מנוגד לחוק.

יורי שטרן: אני לא ציפיתי שהם עד כדי כך יזלזלו בזה.

יורי שטרן: ולכן אני חושב שזאת גם צריכה להיות תמיכה חריפה של הוועדה, קודם כל עלבון לוועדה מוועדות הכנסת.

יורי שטרן: בי"ת, לדעתי זה נושא שחייבים באופן דחוף לבקש פגישה עם ראש הממשלה, כי זה המשרד שלו.

יורי שטרן: וצ'יק צ'ק בסך-הכל כי מדובר בתקציב של השתתפות משרד ראש-הממשלה בפרוייקט עלתה בסדרי גודל של חצי מיליון ש"ח שנתי.

יורי שטרן: משרד התעשייה והמסחר פרש מהמשחק והעביר את סמכותו ואת התקציב באותה תקופה למשרד המדע.

יורי שטרן: ואז התחילו חילוקי דברים במשרד המדע, רק הספקתי לסכם עם שר אחד ורק ד"ר ליבין היה כבר בונה עם המנכ"ל המתחלף, או המנכ"לית בדרך-כלל את תכנית העבודה ואז שוב שינוי ושוב שינוי תרתי משמע.

יורי שטרן: והיה יחס מאוד אוהד, אלא שכל פעם מחדש היו צריכים ליצור אותו וזה המצב היום שמדובר במשהו שקל מאוד, קל מאוד לחדש ואין מי שמרים את הכפפה בדרג האדמיניסטרטיבי.

יורי שטרן: ולכן אנחנו פה חייבים באמת לעשות מאמץ.

יורי שטרן: אני לא יודע, אני חושב שזה פשוט בעיני זה פשע אם ניתן לזה באמת לקרות.

גילה פינקלשטיין: אנחנו תכף נצא במכתב קשה מאוד למשרד ראש הממשלה, אני כבר כתבתי בזמן שדיברת, את המכתב.

גילה פינקלשטיין: אבל אני חייבת לחמש דקות, אני מצביעה בוועדת חוקה בנושא מאוד חשוב ואני חוזרת אליכם.

גילה פינקלשטיין: אז יורי שטרן אתה תחליף ואני אחזור ביחד עם יולי תמיר שנגמרת שם ההצבעה.

לידיה לזנס: המדען הראשי לא פרש מהנושא הזה, אלא היה לנו קשה כלשכת המדען הראשי שתומכת במחקר ופיתוח הישיר להצדיק את ההעברה הזו למרכז.

לידיה לזנס: זכור לך, אנחנו ניהלנו לא פעם כל מיני שיחות.

יורי שטרן: כן, אני יכול ספר לכתוב על זה.

לידיה לזנס: לנו כמדען ראשי ובמצב הנוכחי מאוד מאוד מתקשים בתמיכה במרכז.

לידיה לזנס: כי הייעוד שלנו הוא תמיכה במו"פ הישיר, במחקר מאוד פתוח.

לידיה לזנס: ולכן את כל הדרכים שניסינו להעביר דרך האוצר או דרך המדע, אנחנו נתקלנו בהרבה מאוד קשיים.

יורי שטרן: למדע בסופו של דבר כן העברתם.

לידיה לזנס: אנחנו העברנו בסופו של דבר, אבל העברנו דרך משרד המדע.

לידיה לזנס: אבל זה באמת נעשה כמשהו חד-פעמי.

יורי שטרן: שוב, בראייה הלאומית לא סקטוריאלית, מדובר בפרוייקט שכן תורם בסופו של דבר לפיתוח שימושי מאוד וציין את זה פרופסור רבינוביץ ששלושה מחקרים מיושמים כבר בתעשיות.

יורי שטרן: זאת אומרת, נכון שזה אולי חצי פאזה לפני אותו שלב שבדרך-כלל אתם נכנסים.

יורי שטרן: עכשיו הבעיה היא פשוטה, משרד המדע הוא משרד נטול תקציבים.

יורי שטרן: והסכום שאתם תקצבתם, שזה גם חצי מיליון ש"ח, נכון?

לידיה לזנס: אני מאמינה שכן.

יורי שטרן: בשבילכם הוא באמת, אתם יודעים מה, האוצר יכול לטעות ואתם לא תשימו לב בסכום כזה, במה שהוא מעביר למדען הראשי.

יורי שטרן: לעומת זאת למשרד המדע זה סכום שבשביל לאתר אותו, אז העברתם פשוט, אני לא יודע, אם אתם מסכימים להמשיך ולהעביר דרך משרד המדע, אין לנו בעיה עם זה.

יורי שטרן: כי חשוב פה התקציב ולא הערוץ שדרכו הוא עובר.

יורי שטרן: אבל במשרד המדע הכסף הזה לא נמצא.

יורי שטרן: ואז אנחנו צריכים לעשות שמיניות באוויר בתקופת הצמצומים דווקא לגייס את תקציבי המדען הראשי שכולם מסתכמים באיזה שני מיליון ש"ח ומשהו.

יורי שטרן: זה פשוט הם לא יתנו לרוסיה כל-כך הרבה, במלים פשוטות.

יורי שטרן: אבל אם משרד התעשייה והמסחר והתעסוקה, אם הוא ימשיך לגבות, להיות שותף לקואליציה ופחות יתמקד ב-איך הכסף עובר, אם זה ישירות או באיזה שהיא שותפות עם משרד המדע, אני חושב שאנחנו הגענו להישג מאוד מאוד נאה.

יורי שטרן: הכסף שלכם הוא זה שאפשר לנו להקים את הקרן הזאת עם רוסיה למחקרים אוניברסיטאיים.

יורי שטרן: עכשיו המכרז עם האוניברסיטה לתעשייה היום הוא הרבה יותר קצר ממה שהגדירו שכתבו את התקנות של המדען הראשי של התעשייה ומסחר.

יורי שטרן: ולכן אנחנו מבקשים להישאר במתכונת המקורית של ההסכם שלפיו הוקם מרכז האקדמיים והחינוכיים שבה במתכונת ההיא משרד התעשיה והמסחר היה אחד השותפים.

יורי שטרן: ונכניס לזה גם את משרד המדע, מה טוב, אבל אתם תיהנו משני דברים.

יורי שטרן: אל"ף, תהיה לכם אפשרות להשפיע על טיב המחקרים שימומנו.

יורי שטרן: פה אנחנו חייבים להגיד שאנחנו בנינו פה מתכונת קצת שונה מקרנות המחקר המשותפות הרגילות.

יורי שטרן: הקרן הזאת בגלל שהיא קטנה כל-כך, אני מדבר על מדעים מדויקים, היא לא מממנת.

יהודית גידלי: הגיע נציג ממשרד ראש הממשלה.

יורי שטרן: דוד רונן הוא מאלה שלכל כל הדרך שנים עוזר להוציא את המרכז מהברוך של השנים.

יורי שטרן: בקיצור, המתכונת פה בגלל שמדובר בקרן מאוד קטנה, המתכונת היא מימון של שותפות, לא מממנים את המחקר עצמו, אלא שיתוף פעולה.

יורי שטרן: היום הדיון המשותף, פרסום משותף, ביקורים של המדענים.

יורי שטרן: ואם אתם כמשרד תעשייה ומסחר נמצאים בצוות הזה, אז אתם תשימו גם הדגשים שמעניינים אתכם.

יורי שטרן: למשל, ננו טכנולוגיה או דברים אחרים בתחומי עדיפות, בכובע האחר שלו, ד"ר ליבין משתתף בפרוייקט שהוא פריצת דרך עולמית בתחומי ההיי-טק.

יורי שטרן: שהמקור להמצאה הוא פרופסור אחד ארמני דווקא, כולם יהודים והוא ארמני במוסקבה.

יורי שטרן: אז אלה הדברים שאנחנו יכולים ליהנות מהם תמורת כלום כסף.

יורי שטרן: וזה עוד בכסף ההתפתחות של רוסיה זה עוד מספר מוגבל של שנים עד שהם יתחילו לשקם את המדע שלהם, לשלם כסף מערבי למדענים ואז אין לנו יכולת להגיע אליהם.

יורי שטרן: עדיין אלה השנים האחרונות למדינת ישראל ללמוד מקרוב-עמוק של 70 שנות הקומוניזם שידע להשקיע במדע.

יורי שטרן: יש פה מה להגיד על קומוניזם בכלל, אבל זה הצטיין לטובה.

יורי שטרן: אז לכן אנחנו מבקשים שכן תמשיכו, ואז היית שותפה גם לדיונים שקיימנו.

לידיה לזנס: כן, רק לצערי הרב, אותן ועדות היגוי שהיו אמורות אז להתקיים, לפחות ללשכת המדען הראשי לא הובא לידיעה על איזה שהיא ועדה כזו או דיון באיזה שהם פרוייקטים שהיו.

יורי שטרן: היה בלגן ואני אומר, אתם שכחתם שאתם מעבירים כסף וגם ישיבות הוועדה לא היו מתקיימות בתדירות הסדירה.

יורי שטרן: אבל זה שונה, רק שכשזה שונה - אתם יצאתם מהמשבצת הזאת.

יורי שטרן: אם אתם חוזרים אליה, והקרן הזאת זה עניין של חודשים אחרונים.

יורי שטרן: השנה חתם ד"ר את הטיוטא ופרופסור רבינוביץ במלוא סמכותו.

יורי שטרן: ולכן אין שום בעיה להזמין, הבעיה היא באמת החלטה אסטרטגית שלכם שאתם שותפים ואז כל השאר זה טכניקה.

שלמה מגדסי: אני רוצה לדבר בתור אחד ממשתמשי הקצה.

שלמה מגדסי: אני אחד מהמדענים ששייך לשיתוף פעולה מדעים ברוסיה.

שלמה מגדסי: השתתפתי בשלוש שנים של פרוייקטים, אנחנו כבר חמש שנים בעקבות התהליכים האלה משתפים פעולה.

שלמה מגדסי: יצאו מספר מאמרים, הגיעו סטודנטים-חוקרים ממוסקבה למעבדה שלי, לתקופה של חודש כל אחד.

שלמה מגדסי: רק בשביל לקבל פרופורציה, הסכומים שעליהם מדובר, שהחזיקו בחיים את השיתוף הפעולה הזה, שהוא מאוד פורה ויוצא דופן, הם ממש כסף קטן.

שלמה מגדסי: יש לי תקציבים מהמדען הראשי בפרוייקטים אחרים זה בסדר גודל יותר מאשר הדבר הזה.

שלמה מגדסי: ושאפשר להתייחס לזה בתור סידמן, ממש כסף קטן שמאפשר לעשות את הקשר הראשוני ואחרי זה כבר יימצאו דברים.

שלמה מגדסי: יהיו גם פטנטים ובעצם הנושא הזה עם אוריינטציה יישומית.

שלמה מגדסי: אני עוסק במקרה בננו חומרים וננו חומרים שקשורים לביו-טכנולוגיה והשותף האקדמי ברוסיה עוסק בצד הביו-טכנולוגי ואני בצד של החומרים.

שלמה מגדסי: כך שמבחינה יישומית זה כבר עוד דברים.

יורי שטרן: יש פה עוד דבר מבחינת

יורי שטרן: כם דבר יוצא מן הכלל שגם הוא ייגמר.

יורי שטרן: היום רוסיה לא משולבת כמונו בתכניות האירופאיות.

יורי שטרן: אנחנו מסוגלים למנף את ההשקעה הקטנה שלנו לא רק בצד הרוסי ששם כל דולר שהם משקיעים בצד שלהם הוא קונה הרבה יותר שירותי מדע ומחקר מאשר אצלנו.

יורי שטרן: אבל אפשר אחר-כך למנף את זה במסגרת התכנית האירופאית, כי לנו יש גישה נוחה לשם.

יורי שטרן: הרוסים לאט לאט אבל נכנסים למרחב ולכן שוב, היתרון היחסי שיש לנו כלפיהם היום הוא ייגמר.

יורי שטרן: ואנחנו חייבים לנצל את ההזדמנויות האלה.

חיים רבינוביץ: קודם כל תזכרי שעל כל דולר שאת נותנת מיד מישהו מהצד שם דולר נוסף.

חיים רבינוביץ: על המחקר שהוא בהחלט בתחום העניין של מדינת ישראל.

חיים רבינוביץ: ובכל שנה שאני בתפקיד ואני גם עוד עכשיו שלוש שנים בתפקיד, קודם כל יש לו ועדה ציבורית בראשותו של מנכ"ל ….

חיים רבינוביץ: , קיבלה דיווח מסודר ודנה דיון מסודר.

חיים רבינוביץ: היה נציג גם של משרד התמ"ת בישיבות האלה, אני לא זוכר שלא בא.

חיים רבינוביץ: דבר שני, בכל ועדת היגוי או מיון של תכניות מחקר, ישב סגן המדען הראשי.

לידיה לזנס: פעם אחת כן, אנחנו יודעים.

חיים רבינוביץ: דוחות מסודרים, אני מסרתי במו-ידיי למדען הראשי, הייתי אצלו במשרד.

חיים רבינוביץ: לפני חודשיים פרופסור ליבין אתה שלחת לו ספר?

אלכסנדר ליבין: שלחנו את הספר, לצערי לא הבאתי לפה, של מחקרים שאתם מימנתם, אני כתבתי שזה 2003.

אלכסנדר ליבין: אני גם יכול להוסיף פה שיש לנו כבר פרטנר פוטנציאלי שהוא מאוד רוצה להיות, האיש החזק ברוסיה, שר החינוך והמדע החדש, פרופסור פוסינקה, שהיה פעמים רבות בארץ ופרופסור רבינוביץ פגש אותו במוסקבה והוא מגלה עניין מרבי בכל הסיפור הזה.

אלכסנדר ליבין: הוא פרופסור לפיזיקה ולי היו הרבה שיחות אתו והוא מאוד מעוניין.

אלכסנדר ליבין: הוא מגדיר שהכי טוב היה שיתוף פעולה בתחומים שיהיו טכנולוגיים בעוד שלוש-ארבע שנים, בין מדע וטכנולוגיה, זה הקדם הטכנולוגיה, קדם יסוד.

אלכסנדר ליבין: והוא מוכן לכל דבר.

אלכסנדר ליבין: היום הוא איש חזק ממש, זה כבר מהרכילות מהידע הפנימי של מה שהולך ברוסיה, הוא ממש אחד האנשים החזקים של המשטר הזה.

אלכסנדר ליבין: אני לא פונה אליו, מפני שכמה אני יכול לפנות ולומר שאין לי כסף.

אלכסנדר ליבין: מה שעשינו זה בהשראתו עם הדרג הרוסי שהוא מקדים ל-NSF האמריקאי.

אלכסנדר ליבין: הם בעצמם מוכנים כפי שאני אמרתי, בוא נעשה חצי חצי.

אלכסנדר ליבין: הם היום מטלפנים אלי שלוש פעמים בשבוע, "האם אנחנו ממשיכים בשנה הבאה, אנחנו צריכים לשריין את הכסף והתקציב עבורכם, יש לנו המון פניות לשיתוף פעולה בין ישראל ולישראל אין שום דבר".

שלמה אבינרי: אולי אפשר עוד להוסיף נקודה אחת שחבר-הכנסת יורי שטרן העלה בנושא האירופאי.

שלמה אבינרי: באירופה יש מודעות גדולה מאוד לנוכחות של עולים מברית-המועצות לשעבר, כולל ההיבט המדעי.

שלמה אבינרי: והם מודעים לכך, כתוצאה מזה ישראל בתחומה המדעי שלה עלה, הקהילה הבינלאומית קיבלה חיזוק ותוספת.

שלמה אבינרי: בגלל היכולת שלנו עכשיו להצטרף לתכניות מחקר ופיתוח בהיקף הרבה יותר רחב ממה שהיה קודם של האירופאים.

שלמה אבינרי: שוב פעם, כמו שחבר-הכנסת שטרן אמר, יש כאן עוד היבט מדיני שבו אנחנו משמשים גשר בין האיחוד האירופאי מצד אחד ורוסיה ישראל.

שלמה אבינרי: כלומר, יש לזה דווקא בתקופה שקשה להם עם האיחוד האירופאי עניינים מדיניים, דבר כזה מוסיף מימד שמנטרל.

גילה פינקלשטיין: הצטרפה אלינו חברת-הכנסת מרינה סולודקין.

יורי שטרן: אני רק רוצה להוסיף למה שאמר פרופסור אבינרי, עד כדי כך האירופאים התחילו להתעניין ברחוב הרוסי הישראלי שהשגרירות שלהם פה בארץ קיימה כבר שלושה או ארבעה מפגשים, אחד עם אנשי עסקים מהעדה הרוסית, המפגש השני עם מדענים.

יורי שטרן: זאת אומרת, באמת העניין שהם מ גלים הוא מצא כבר ביטוי פרקטי מאוד.

עמרי אינגבר: אנחנו בהחלט מכירים בחשיבות של המרכז הזה ובחשיבות של קידום הקשרים האקדמיים עם ברית-המועצות.

עמרי אינגבר: או יותר נכון מבחינתנו הצד החינוכי-יהודי.

עמרי אינגבר: גם כמנוף לשימור יהדות ברית-המועצות אבל בעיקר מבחינתנו ענייננו כמנוף לעלייה.

עמרי אינגבר: אנחנו נשמח להמשיך בלהשתתף בחלקנו שהוא מימון חלק מהעלות הדוקטורנטים משתלבים במערכת היהדות ומשתלבים במערכת ההוראה שמה בחלק מהסמסטרים.

עמרי אינגבר: עד כאן הצד הזה, החיובי.

עמרי אינגבר: אבל אני חייב להצטרף להערות של משרד התמ"ת.

עמרי אינגבר: אל"ף, ללא החלטת ממשלה אנחנו פועלים היום על סמך הוראת שעה של המשרד שהיא מתבססת על החלטת ממשלה.

עמרי אינגבר: כלומר, רוב הקנדידטים להיות דוקטורנטים הם כבר לא מוגדרים עולים היום.

עמרי אינגבר: זאת אומרת, זה שאנחנו נמשיך ונתמוך בהם זה מחייב איזשהו בסיס חוקי.

עמרי אינגבר: זאת אומרת, צריכה להיות איזה שהיא החלטת ממשלה שתגבה את זה.

עמרי אינגבר: אבל לא מקבלים דיווחים מהפרוייקט.

עמרי אינגבר: אנחנו רצים לחידוש התמיכה לכל אחד שהוא דוקטורנט לקבל דוחות, רצים אחריהם, אנחנו הפרה רוצים להיניק, רצים נא תגישו בקשות להמשכים, נא תדווחו מה קרה.

עמרי אינגבר: אז בצד הזה עוד יש לנו את הכלים, כי אנחנו נותנים כסף, אז אנחנו מקבלים דיווחים.

עמרי אינגבר: אבל בצד השני שנאמר כאן על נושא של מחקרים של שותפויות במחקרים, אם יש כאן עולים שמשתלבים או אין - אנחנו אפילו לא יודעים מזה.

יורי שטרן: זה פרוייקט ישראלי.

עמרי אינגבר: מה זה משנה איפה, יש פרוייקט שמרוכז על-ידי מישהו - המישהו הזה צריך לדווח לכל השותפים בו, מה זאת אומרת, אין דבר כזה.

עמרי אינגבר: או לדווח בכתב או לקיים ישיבות.

עמרי אינגבר: לא התקיימו לא ישיבות כבר שלוש שנים אני חושב, או שנתיים לפחות ודיווחים כתובים לא מועברים.

עמרי אינגבר: אז על מה מדברים, רצים לכנסת לפני שמדווחים לשותפים ושותפים שאוהדים שרוצים לשלם.

עמרי אינגבר: אני לא מבין את זה.

עמרי אינגבר: היום בתכנית יש ארבעה דוקטורנטים, מבחינתנו אם יהיו גם 6 או 7 או 8, נתמוך בהם.

עמרי אינגבר: אם הם זכאים - אז בלי שום קשר אחת בשנה.

עמרי אינגבר: אם לא זכאים - אנחנו חייבים החלטת ממשלה.

אלכסנדר ליבין: אני רוצה קצת לפרוץ לתחום שאני רשמית לא מופקד עליו, ולפחות השופט ברטל ופרופסור אבינרי שהיה פעם מנכ"ל משרד החוץ, יכולים להעיר על זה או לאשר.

אלכסנדר ליבין: קיום המרכז באוניברסיטת מוסקבה זה הישג פוליטי כביר, אין לי חלק בזה.

אלכסנדר ליבין: זה האנשים האלה עשו, אני לא הייתי שותף לזה, אני אומר את זה כאיש מקצוע לשעבר.

אלכסנדר ליבין: זה הישג פוליטי כביר.

אלכסנדר ליבין: עכשיו בסחבת הבירוקרטית הזאת המרכז מתאדה ויתאדה גם הפקולטה הישראלית הזאת באוניברסיטת מוסקבה.

אלכסנדר ליבין: לדעתי, ולפחות אירוע כזה צריך להיות בהחלטת שר החוץ והחלטת ראש-הממשלה והחלטת מישהו מהדרג המדיני.

אלכסנדר ליבין: שם הצלחנו מול ממש לא ציוניים, מול חומות הקרמלין להקים יחידה כזאת שמתפקדת ונושקת לקהל והיא תתאדה בגלל סחבת בירוקרטית, לא בגלל שזה החליטו, לא צריך, אולי החלטה לא נכונה, אבל באיזה שהיא דרך מסודרת החליטו: "אין לנו כסף ואין לנו עניין" או עוד משהו.

אלכסנדר ליבין: לדעתי, לא הייתי שותק על זה ולא איך משרד החוץ שותק על זה.

אלכסנדר ליבין: הם לא השתתפו בהקמתה אבל היא קיימת.

יורי שטרן: יושבים פה בדיון ומשתתפים לפחות שלושה בוגרי אוניברסיטת מוסקבה, מרינה סולודקין, סדה ואנוכי.

ישראל ברטל: אני רק רוצה להוסיף בעניין השיתוף בין משרדי הממשלה שלפחות בשלבים הראשונים זכינו גם לשיתוף ולתמיכה ממשרד החוץ וגם ממשרדים נוספים שכרגע פרט להזכיר את שמותיהם, אז כלומר למעשה כן היו ואנשים היו אמורים לדעת על הדברים האלה.

ישראל ברטל: למשל, חלק מסוים מהפעילות שלנו, אני רק רוצה להסביר עד כמה שהסבך הביורקרטי גורם לכך שאנחנו צריכים לא לעבוד במאה אחוז אלא לעבוד בחמישים אחוז.

ישראל ברטל: למשל, האנשים שיצאו בתמיכת משרד החוץ בעצם ללמד במרכז במוסקבה, עשו גם שליחות של משרד החוץ.

ישראל ברטל: כלומר, כל אחד כולל עבדיכם נתן הרצאות בכל מיני מקומות, בבית-ספר לקדטים רוסיים וכיוצא באלה על חשבון הזמן של ההוראה, וזה היה תחת הכרטיס של משרד החוץ.

ישראל ברטל: אני מגלה את הסוד הזה כדי שיובן שזאת התוצאה שבמקום שיש החלטה מסודרת וגלויה, למעשה אנחנו מממנים בעקיפין פעילות שהיא כל-כך חשובה למדינת ישראל ועושים בגלל זה שירותים נוספים שלכאורה הם לא צריכים להיעשות.

חיים רבינוביץ: ברשותך, כיוון שישראל ליבין את קדטים.

חיים רבינוביץ: אנחנו לפני שנתיים בגלל שיתוף הפעולה הזה היתה לנו הידברות עם משרד החוץ הרוסי ואמרנו להם, במשרד החוץ הרוסי שולחים דיפלומטים לאזור ולא כמו בישראל שזזים ממקום למקום, אלא אדם מכהן באזור כל חייו, מי שבא למזרח התיכון זז בין דמשק לקהיר לתל-אביב.

חיים רבינוביץ: אין מקום יותר בעולם להתמחות בו במזרח התיכון, בתרבות, בפילוסופיה, בשפה, בכל מה שאתם רוצים.

חיים רבינוביץ: תשלחו אלינו קדטים של משרד החוץ הרוסי להתמחות אצלנו, ראה איזה פלא, הם שלחו.

חיים רבינוביץ: הם שלחו שנה ראשונה 10 אנשים, ממול אגף של השוחרים שלנו, לא עלה למדינת ישראל אגורה אחת שחוקה.

חיים רבינוביץ: יש לנו היום 10 שגרירים במוסקבה אבל חלק מהם, אחד מהם פה משרת בשגרירות בתל-אביב, אחד מהם משרת בשגרירות אחרת פה באזור; שניים עובדים במשרד החוץ הרוסי על הדסק של האזור שלנו.

חיים רבינוביץ: ואני אומר לכם, ממה שאני שומע עדים אין לנו שגרירים כאלה במוסקבה.

חיים רבינוביץ: השנה הם שלחו את המחזור השני, כבר היו 12, אנחנו מקבלים בשנה הבאה 15 אנשים.

חיים רבינוביץ: זה אגב מהווה מנוף בראייה גלובלית של מדינת ישראל, האוסטרלים בעקבות זה שלחו השנה ועשינו קורס לאוסטרלים, אנחנו מדברים עם הקנדים, הצרפתים והאנגלים לעשות קורסים בינלאומיים לקדטים שיוכשרו למזרח התיכון, לא בקהיר או בדמשק אלא בירושלים.

חיים רבינוביץ: ואתם מבינים כולם מה המשמעות של הדבר הזה.

מרינה סולודקין: אני ליוויתי אותם בשנה שעברה ובאמת מי שמכיר את המכתבים נגיד על משרדי חוץ, למשל משרד החוץ האמריקאי כמה הרקע הערביסטי שלהם משפיע, מה שפרופסור אבינרי ציין.

מרינה סולודקין: זאת אומרת, זה אחד השינויים האסטרטגיים.

מרינה סולודקין: אני מבקש מכבוד היושבת-ראש, אם אפשר לשמוע מדוד רונן מה קורה בכל זאת במשרד ראש הממשלה.

גילה פינקלשטיין: אולי אנחנו נעדכן את דוד רונן בערך מה היה כאן.

גילה פינקלשטיין: ועדת החינוך רואה חשיבות רבה בהמשך קיומו של המרכז לקשרים אקדמיים עם רוסיה.

גילה פינקלשטיין: המרכז מנוהל על-ידי האוניברסיטה העברית שזכתה במכרז.

גילה פינקלשטיין: והשנה מסתיים תוקף ההתקשרות בין ממשלת ישראל, משרד ראש-הממשלה ובין שאר הגורמים של המרכז.

גילה פינקלשטיין: דבר זה מסכן את המשך פעילותו של המרכז דווקא בשעה שמנהליו הצליחו סוף סוף להגיע לסיכום עם גורמי מחקר רוסיים על הקמת קרן משותפת לקידום פרוייקטים ומחקר בסיסי.

גילה פינקלשטיין: לפרוייקט זה משמעות רבה מבחינה לאומית, אקדמית, פוליטית, מדינית ומדעית.

גילה פינקלשטיין: מדובר כאן בפריצת דרך בתחומים שחושבים מאוד למדינה.

גילה פינקלשטיין: המשך קיומו של המרכז מותנה בתמיכתו של משרד ראש הממשלה.

גילה פינקלשטיין: ללא תמיכה זו לא תינתן התמיכה הכספית של הגופים הפרטיים.

גילה פינקלשטיין: אם תמשיך סחבת בירוקרטית זו המרכז יקרוס ועמו הישגים כבירים למדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: מה יש לך לומר?

דוד רונן: אני אתן סקירה קטנה לגבי 2004 ו-2005 מההיבט התקציבי.

דוד רונן: במעבר בין 2003 ל-2004 בעקבות כל קיצוצי תקציב שהיו בממשלה והושתו גם על העניין הזה, התקציב במשרד ראש הממשלה לעניין ב-2004 קוצץ למאה אלף שקלים.

יורי שטרן: יש הבטחה לעוד מאה אלף.

דוד רונן: תכף אני אגיע לזה.

דוד רונן: משרד ראש הממשלה חתם הסכם עם האוניברסיטה העברית עבור מאה האלף ש"ח האלה לחצי שנה.

דוד רונן: כלומר, מינואר עד יוני כולל.

דוד רונן: היתה הבטחה של המנכ"ל הקודם של משרד ראש הממשלה, אביגדור יצחקי, לפעול מול אגף תקציבים להוסיף עוד מאה אלף ש"ח.

דוד רונן: כמובן שתוספת תקציב, מנכ"ל ראש הממשלה זה לא בסמכותו, הוא צריך לפעול מול אגף התקציבים, צריך לקבל את אישור ועדת הכספים בכנסת, כנראה שהדבר לא צלח.

דוד רונן: אני לא יודע אם אגף התקציבים לא הסכים או שכנראה לא לחצו מספיק, את הפרטים אני לא יודע.

דוד רונן: אבל העובדה היא שלא התקבלה תוספת נוספת של מאה אלף ש"ח ולפיכך לא נחתם הסכם לחצי השני של השנה.

דוד רונן: זה המצב נכון ל-2004.

דוד רונן: לגבי 2005 שוב פעם יש את הטייס האוטומטי, על-פי החלטות ממשלה לקיצוצים, גם הנושא הזה קוצץ, אני לא יודע בדיוק מה הסכום, אבל אין ספק שהוא פחות ממאה אלף ש"ח, זה 80 או 85 אלף, זה גם לא מהותי כל-כך.

יורי שטרן: איזה ערך לחשיבות לנושא בעיני מעצבי המדיניות.

ישראל ברטל: מכונית משומשת אחת.

דוד רונן: עוד מילה לגבי התקציב.

דוד רונן: בממשלה אם יש תקציב לנושא מסוים בלי אבא, אז הוא נשחק ונשחק עד שהוא בסופו של דבר יגיע- - -

חיים רבינוביץ: האבא היה משרד ראש הממשלה, הוא החותם על ההסכם עם האוניברסיטה העברית.

דוד רונן: עובדה שהתקציב הולך ונשחק.

יורי שטרן: כשפניתם לחשב הכללי וקיבלתם פטור מחובת המכרזים, התכוונתם בעצם להמשיך את ההסכם, מה קורה עם זה עכשיו?

דוד רונן: מה שאני ביקשתי מוועדת המכרזים זה לפעול בשני מישורים.

דוד רונן: דובר פה על הסחבת הבירוקרטית ואני בהחלט מצטרף לעניין הזה.

דוד רונן: כדי להקל על העניין, מה שעשינו זה מה שאני יזמתי באמצעות ועדת מכרזים זה ללכת בשני מישורים.

דוד רונן: להתבסס על ההבטחה של אביגדור יצחקי לתוספת של 100 אלף ש"ח, הנחתי שהוא יצליח להשיג את הסכום.

דוד רונן: אבל לא רציתי לחכות עד שהסכום יגיע ואז להתחיל לפעול בתום המכרז, כי התהליך הזה לוקח שלושה-ארבעה חודשים.

דוד רונן: אז בעצם הוועדה פנתה בשני מסלולים מקבילים ולא תלויים.

דוד רונן: מסלול אחד זה לבקש את הפטור וביקשנו וקיבלנו אותו.

דוד רונן: מסלול שני שלא הסתיים וזה קבלת התקציב.

דוד רונן: אבל בכדי שהדברים יגיעו לידי מימוש, כמובן אנחנו זקוקים לשני הדברים.

דוד רונן: החלק של החשב הכללי מתקיים, יש אישור לפטור ממכרז, אבל אין תקציב ולכן אי אפשר לחתום על הסכם.

יורי שטרן: עכשיו כשאתם בונים את התקציב לשנה הבאה, טרם סכום וזה לא עבר אפילו קריאה ראשונה, אתם או שנשארים עם הכסף או שלא, ושום דבר בסך-הכל לא מגביל אתכם.

יורי שטרן: זה שהשנה זה היה 100 אלף ש"ח, אלה שינויים בתוך התקציב, אתם יכולים באותה מידה לקבל אישור לא של 400 או 500 אלף ש"ח.

דוד רונן: אבל פה זה כבר לא היבט שאנחנו בחשבות מחליטים עליו, זה החלטות של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

יורי שטרן: היתה לך איזה שהיא הנחיה כשהגעתם אתם למשא ומתן, בסך-הכלל אתה מייצג את מנכ"ל המשרד כי הוזמן לישיבה והבחורה שמטפלת בזה היום, גלית, אמרה לי שההבטחה של מאה אלף שרירה וקיימת.

יורי שטרן: הבנתי שהיתה גם ישיבה כלשהי אצל המנכ"ל.

דוד רונן: לא היתה ישיבה, לפחות לא בנוכחותי.

יורי שטרן: אנחנו פה פשוט צריכים לנקוט בצעדי חירום.

יורי שטרן: אל"ף, אני אדע שאני מקבל מאנשים השונים במשרד ראש-הממשלה כל פעם שונה, לכל אחד יש הערכה משלו מה יהיה.

יורי שטרן: אני לא מדבר על הערכות, היתה או לא היתה ישיבה.

דוד רונן: יכול להיות שהיתה אני לא הייתי נוכח בה.

דוד רונן: אתה לא יודע שהיתה?

יורי שטרן: על כל פנים כבוד יושבת-הראש, אל"ף, אנחנו באמת עושים פה כמה דברים חוץ ממכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה, אני מבקש שהוועדה תפנה לראש הממשלה בבקשה לפגישה דחופה על גורלו של פרוייקט מרכז לקשרים אקדמיים וחינוכיים עם ישראל רוסיה וחבר העמים, שעל בסיסו הוקמה מערכת שלמה של לימודי ישראל ולימודי יהדות ברחבי ברית-המועצות.

יורי שטרן: מתקיימים מחקרים משותפים, מתקיימת פעילות משותפת בתחומים מדע וחינוך.

יורי שטרן: וכל אלה בעלי משמעות אסטרטגית למדינת ישראל הן בתחום המדיני והן בתחום המדעי-טכנולוגי עם השלכות חיוביות מאוד על המשך העלייה וקליטת העלייה.

יורי שטרן: וכל זה עומד לקרוס בתוך שבועות ספורים אם לא תתקבל החלטה על המשך הפרוייקט.

חיים רבינוביץ: אם פעם אחת העניין הזה יקרוס, אי אפשר יהיה להפעיל אותו יותר.

חיים רבינוביץ: ולפתוח באוניברסיטת של מוסקבה עוד פעם מחדש מחלקה, זה פשוט אין על מה לדבר.

דוד רונן: נקודה נוספת שכדאי להאיר את עיני הוועדה לגביה, לפני פחות מחודש להערכתי דיברה אתי מלה מנתי"ב, והיא היה כל מיני טענות לגבי הפרוייקט הזה.

דוד רונן: עכשיו אני לא בדיוק הצלחתי להבין את הטענות האלה כי על פניו אני ברמה האישית כן משתכנע לגבי הדברים שנאמרים כאן.

דוד רונן: שזה חשוב מכל ההיבטים שנאמרו כאן, חבל לחזור על הדברים.

דוד רונן: אבל אולי ראוי לשמוע את נתי"ב, בכל זאת זה גוף.

יורי שטרן: דיברתי הבוקר עם צבי מגן, אין לי מה להגיד שהם לא שותפים אבל הם נותנים את ההערכה החיובית שלהם.

דוד רונן: אני חושב שחבל שהם לא הוזמנו.

יורי שטרן: הם הוזמנו.

אלכסנדר ליבין: גם צבי מגן היה ברשימה המפורטת.

יורי שטרן: אבל פה באמת סיפור טיפוסי של חלם.

יורי שטרן: אמר לי צבי מגן שהוא לא בא כי הוא לא מכיר ברשימת המוזמנים.

יורי שטרן: אמרתי: "אולי אתה לא מופיע כי אתה לא אישרת את השתתפותך".

יורי שטרן: לא חשוב, אני לא חושב שהנתי"ב יתנגד לפרוייקט.

דוד רונן: אני אומר לך מה הם אמרו לי, אז יכול להיות שלא.

יורי שטרן: או-קיי, נדבר על זה.

יורי שטרן: אבל אני מבקש להוסיף להחלטה גם לפניה הזאת למשרד ראש הממשלה ולמשרד האוצר להעביר לרשות הפרוייקט את המאה אלף ש"ח המובטחים, זאת הבטחה שלטונית באמת וגלית עובדת המשרד שהיא כיום קיבלה איזה שהיא אחריות על הפרוייקט היא אמרה לי חגיגית שההבטחה הזאת קיימת.

יורי שטרן: מבחינתם היא לא ירדה מסדר היום.

דוד רונן: כנראה זה לא היה ב-2004 כי השנה כבר נגמרה.

חיים רבינוביץ: מה אתם יכולים לעשות ב-2005, איפה זה עומד לקראת 2005?

דוד רונן: לחתום על חוזה, על חלק מהכסף אבל על חלק קטן, אלא אם כן יתקבלו עוד מאה אלף ש"ח נוספים.

יורי שטרן: אבל למה זה צריך להיות צמוד, הרי הקיצוץ נותנים למשרד בסך-הכל לכל משרד בממשלה להחליט איפה הוא מקצץ.

יורי שטרן: יש איזשהו קיצוץ, זאת אומרת, כך וכך אחוזים ואתם מחליטים על מה אתם מטילים אותו.

יורי שטרן: עכשיו שום דבר לא מחייב אתכם לקחת את הגרושים האלה דווקא מהפרוייקט המרכזי והחשוב כל-כך.

יורי שטרן: ויש למשרד ראש הממשלה עוד כמה דברים שאפשר לקצץ מבלי לפגוע באינטרסים מדיניים חשובים.

יורי שטרן: מתוך ניסיון במשרד אני אומר.

דוד רונן: כרגע ההחלטות על הקיצוץ בהיבטים האלה, אחראי באמת המנכ"ל והסמנכ"לית שלו.

אלכסנדר ליבין: אני רק שם לב שהקיצוץ הראשון שהיה פלט משהו כמו 30 אחוזים לפני שנה וחצי, לנו עשו 75 או 80 אחוזים מיד.

שלמה אבינרי: אם מותר לי להעיר הערה, קטונתי מלהציע לוועדה איך בטפל בנושא, אבל לי אין שום ספק שהפנייה הישירה לראש-הממשלה מאוד חשובה משום שראש הממשלה הזה מודע למשמעות של הקשרים עם רוסיה.

שלמה אבינרי: וכמו שאתה אמרת, אין לזה אבא, אז אולי יהיה לזה סבא.

יורי שטרן: אני רוצה שהפנייה הזאת תופנה גם לשר שרנסקי כממונה על התפוצות, כי יש לזה משמעות גדולה מאוד.

מרינה סולודקין: יש לי רעיון, אני חושבת שאנחנו צריכים לפנות לביבי נתניהו, הוא לא יכול להתנער מהמצב.

מרינה סולודקין: אני מאוד עומדת על זה.

יורי שטרן: או-קיי, הפניה צריכה להיות קודם כל לראש-הממשלה והעותקים ממנה.

לידיה לזנס: אני מאוד ממליצה שלאוצר תהיה מחויבות לנושא הזה, כי הפרוייקט הוא מאז 2001 ועד היום מימנו לה 50 אחוז.

לידיה לזנס: וכל עוד שלא תהיה מחויבות של האוצר לנושא הזה כי הוא מאוד רוחבי ומשותף למספר משרדים, אני חושבת שהסעיף הזה לא יהיה קיים באף משרד.

יורי שטרן: מה כן שבתקופתו הפרוייקט הזה נוצר, באישורו.

מרינה סולודקין: אבל לא ביוזמתו.

ישראל ברטל: אני רק רוצה בשביל הפרוטוקול, אני מחזיק בידיי את העתק המסמך של סיכום ישיבת ועדת פטור ממכרז עם משרד האוצר, החשב הכללי.

ישראל ברטל: שם כתוב: העתק ההתקשרות 300 אלף ש"ח, 29.6.2004.

יורי שטרן: כשניתן הפטור ואני דיברתי גם עם מי שאחראי על המכרזים, רטנר, במשרד האוצר, בחשבות, וגם עם אביגדור יצחקי שהיה מנכ"ל, שניהם הבטיחו שאם מבחינה תקציבית זה יתאפשר, הם ירחיבו את המסגרת של הפטור.

יורי שטרן: זאת אומרת, שהתקרה הזאת היא לא מוחלטת, היא לא אולטימטיבית.

דוד רונן: אני רוצה להגיב לנייר הזה למען הסר ספק.

דוד רונן: הנייר הזה הוא בעצם נייר פנימי בתוך הממשלה.

דוד רונן: מה שמקיימת הממשלה על-פי חוק, זה חשוב מאוד שזה יירשם בפרוטוקול שמא מישהו יחשוב שיש פה התחייבות שלטונית.

דוד רונן: מה שמתחייבת הממשלה על-פי חוק נכסי המדינה, הממשלה קובעת מי מורשי חתימה עבור משרד למשרד ראש-הממשלה והיא קבעה, יש החלטה לא שמית אבל בעלי תפקידים מסוימים, כל עוד ספק חיצוני, גוף חיצוני לא מקבל התחייבות כזאת, לדוגמה בצורה של הסכם לצורך העניין, בעצם אין שום התחייבות של הממשלה.

יורי שטרן: לא, זאת רק מסגרת שמאפשרת.

דוד רונן: למען הסר ספק.

דוד רונן: זה נייר פנימי בתוך הממשלה שהוא בא להגדיר אפשרות לחתום הסכם, זה איננו התחייבות שלטונית, זה הכל, זה משהו בירוקרטי שלכאורה בכלל לא היה צריך להגיע לאוניברסיטה העברית.

דוד ברטוב: אני רוצה מכיוון שהדברים האלה נרשמו בפרוטוקול, אני רוצה הערה אישית לגבי נתי"ב, שימשתי בזמנו כראש נתי"ב ועם כל הצניעות אני חייב לומר שהרעיון המקורי של המרכז הזה הועלה על-ידי באוניברסיטה העברית עוד בזמן כהונתו של פרופסור בן-פורת המנוח.

דוד ברטוב: ואני ראיתי ואני עוקב אחרי הרעיון הזה ואני עוקב אחרי הביצוע.

דוד ברטוב: ואני גם קשור בחלקו בהיותי יושב-ראש הוועד המנהל של …בהצלחה רבה של המפעל ואני חושב שצריך לתת לזה איזה שהיא דחיפה יותר רצינית מאשר היתה עד עכשיו.

דוד ברטוב: כי שאמרתי בראשית דבריי זה אחד המפעלים החשובים ביותר של פעילות בתוך ברית-המועצות.

עמרי אינגבר: אני רוצה לחזור ולהדגיש שמדובר כאן באותה סוגייה של כסף, אבל יש לה שני היבטים.

עמרי אינגבר: אל"ף, זה החלטת ממשלה.

עמרי אינגבר: זאת אומרת, שיש החלטה שבכלל ללכת על הפרוייקט הזה.

עמרי אינגבר: ואחר-כך זה הנושא הכספי.

עמרי אינגבר: זאת אומרת, אנחנו משרד הקליטה אמרתי, את הכסף לשנת 2005 שאנחנו מחויבים לתכנית מעמידים.

עמרי אינגבר: יש לנו אותו ואני אומר, יש פחות קנדידטים, אם היו יותר דוקטורנטים היינו נותנים יותר כסף מאשר שאנחנו היום.

עמרי אינגבר: אבל אין כנראה מספיק מועמדים.

עמרי אינגבר: אבל אנחנו לא יכולים לעשות את זה אם אין החלטה שתתן לנו את החוקיות לפעילות הזאת.

עמרי אינגבר: אותו דבר אני מניח גם עם הפטור ממכרז.

עמרי אינגבר: הפטור ממכרז ניתן עד 2004 על-סמך החלטת ממשלה.

סמיון גולדין: החלטת ממשלה כהחלטת מסגרת היא קיימת, אף אחד לא שינה אותה.

סמיון גולדין: עכשיו יש אישור להמשך ההתקשרות במסגרת- - -

חיים רבינוביץ: אין ביטול של החלטת ממשלה להקים את המרכז.

חיים רבינוביץ: מה שיש ביטול הוא הצורך במכרז כדי להמשיך את החמש השנים הבאות.

חיים רבינוביץ: אני לא יכול לבוא לתורם ולהגיד לו: "תשים 2.5 מיליון דולר" כשממשלת ישראל מורידה ממאה אלף ש"ח ל-80 או ל-70 או ל-60.

חיים רבינוביץ: הרי יש גבול לכמה אני מוכן לשכב מתחת לשטיח.

חיים רבינוביץ: אבל אני אומר לו את זה, והוא שואל אותי כל הזמן שאנחנו נפגשים ואני נפגש אתו הרבה, הוא אומר: "תגיד ממשלת ישראל תומכת בדבר הזה?".

חיים רבינוביץ: הנה זה מעוגן בהחלטת ממשלה.

יורי שטרן: אם היה מדובר במיקרונזיה אני חושב שהתגובה היתה באה יותר מהר אפילו לקיים ישיבה בוועדה לקח יותר זמן ממה שציפיתי.

יורי שטרן: כי האנשים בארץ מי שלא נכנס לזה ישירות, לא מבינים מה גודל ההפסד שלנו מההתייחסות המזלזלת והברברית הזאת מכל מה שנוגע למרחב הזה בינינו לבין ברית-המועצות לשעבר.

יורי שטרן: מי שכן שנכנס, אם זה איש עסקים, אם זה מדען, אם זה מישהו מהמערכת האוניברסיטאית מתחיל להבין שזו הזדמנות לא פחותה מזאת שנוצרה אודות לעלייה, היא גם נוצרה אודות לעלייה.

יורי שטרן: זה מרחב שבו מדינת ישראל יכולה לקנות לעצמה עוצמות שאין למצוא אותם בשום מקום אחר.

יורי שטרן: וגם כמובן מקרין על מצב רוח של העולים שהגיעו משם ויש ירידה חוזרת בסדרי גודל משמעותיים מאוד ודווקא של אנשים מקצועיים.

יורי שטרן: או שאנחנו מראים לכל השכבות של האינטליגנציה הרוסית-היהודית שיש הערכה ויש הבנה ושהם לא הגיעו לשני מזרח-תיכון אלא למדינה מתקדמת שיודעת לפחות מבינה את האינטרסים שלה או שלא.

יורי שטרן: אז פה במקרה הזה זה גם בעל משמעות עצומה באופן ישיר וגם סמלי מאוד מה יקרה עם הפרוייקט הזה.

יורי שטרן: ולכן אני מבקש מחבריי, אין פה צורך לשכנע את יולי תמיר או מרינה סולודקין, אבל אותך ולמלי פולישוק-בלוך שלא הצליחה להשתתף, יושבת ראש הוועדה, באמת להתגייס ולעשות מאמץ של הרגע האחרון להציל את הדבר הזה.

חיים רבינוביץ: אנחנו נתקלים היום בעוינות נגד ישראל באירופה שהיא אנטישמית ישראלית שמאוד מאוד מראים אותה בפומבי, ויש מה שנקרא חבלות שקטות.

חיים רבינוביץ: למשל, היה צריכים לקבל מכתבים של הערכה על-ידי עמיתים מחוץ-לארץ, אז לא עונים למכתבים או קבלת תקציב מחקר מותנה על-ידי שיפוט מקצועי של חברים.

חיים רבינוביץ: אז הם אומרים: "המחקר הוא טוב אבל הוא רלוונטי".

חיים רבינוביץ: או דוחים היום יותר ויותר את ההשתתפות של ישראלים.

חיים רבינוביץ: אין לי ספק ואני לא יודע אם זה יקרה תוך חמש שנים עוד עשר שנים, שהרוסים בדרך כזאת או אחרת ימצאו את עצמם כמונו שותפים.

חיים רבינוביץ: אנחנו יוצרים היום נתק עם רוסים.

חיים רבינוביץ: היום אנחנו יכולים למצוא את השותף שיכניס לתוך ….

חיים רבינוביץ: באירופה, כשאתה פונה לצרפתי החבר שלך אז הוא מסביר לך למה אי אפשר, ואתה פונה לאנגלי החבר שלך והוא מסביר לך.

חיים רבינוביץ: האבסורד הוא שהיום החבר הכי טוב שלי זה הגרמנים.

חיים רבינוביץ: הגענו לנקודה שבו הגרמני הוא האיש שעוזר לנו לשמור את הרגל בתוך הדלת.

חיים רבינוביץ: מה שעושים לנו העמיתים שלנו היום באנטישמיות הישראלית הזאת הלא בריאה, כי שקרה הסיפור באוסלו אז מהר הזדעקו.

חיים רבינוביץ: היום אתה שולח מאמר לעיתון, המאמר הכל בסדר אבל הוא לא באיכות של העיתון, איך אתה מתווכח עם אמירה שכזאת.

חיים רבינוביץ: זה לאט לאט דוחקים אותנו החוצה מהמגע העולמי.

חיים רבינוביץ: ואני אומר לכם, אני רואה את זה בצורה הברורה והברוטלית ביותר.

חיים רבינוביץ: חברים באים ומספרים לי, אתמול ישב לי חבר סגל הוא בא מהפקולטה לחקלאות, הוא אומר לי: "אני עוד לא ראיתי כזה דבר במו עיניי, הם ביקשו ממני את החומר הגנטי ו…".

חיים רבינוביץ: זאת אומרת, הם לא יכלו לעשות את המחקר בלעדיו, הם שותפים אין בעיה… אמרו: "אתה יודע עכשיו אנחנו נעשה את זה בלעדיך".

אלי גרושקא: לנו יש יכולות מסוג אחר, להם יש יכולות מסוג אחר, והשיתוף בשבילנו הוא מנוף אדיר.

אלי גרושקא: אין ספק, אנחנו נפסיד אם לא נמשיך.

יורי שטרן: אני הייתי מבקש או מאנשי מדע, מפרופסור אבינרי שאתם בעלי שם וגם מי שלא מתמצא במחקרים המדעיים שלכם, מכיר ומוקיר בכם אישית, ולכן הפנייה שלכם לראש הממשלה והשופט ברטוב, הפניה שלכם לראש הממשלה היא כשלעצמה בעלת משקל.

יורי שטרן: תפנו באמת ואני מניח שיש לכם אנשים פה שהלשון העברית שלהם יכולה להיות חזקה וספרותית דיה בשביל לזעזע את הקוראים.

יורי שטרן: כי זה צריך להיות גם חזק.

יורי שטרן: אבל אני חושב שבמקביל לפניה שלנו שהיא פניה פוליטית, הפניה הזאת ולמה לא לפרסם כמה מאמרים, מה הבעיה לך פרופסור אבינרי לצאת בידיעות אחרונות, העיתון שלך, זה חלם, כי חלם היתה ישיבה לתפארת ואבות אבותיי למדה בה.

יורי שטרן: אבל חלם בלשון היומיומית שלנו, פשוט זה נורא ואיום.

יורי שטרן: ופרופסור רבינוביץ ואחרים ופרופסור ברטל אין לכם בעיה של ליצור במה תקשורתית גם בטלוויזיה וגם ברדיו ולהתחיל לתקוף את האבסורד.

יורי שטרן: אל תשבו במבצר האקדמי, כמו שאתם יודעים לצאת החוצה במקרים אחרים, אז פה זו צריכה להיות התגייסות של כמה שורות בלבד לדעתי הנושא הזה פתיר מאוד, זה רק החלטה אחת שכל המסגרת תקיים את החלטת הממשלה, יש לה פטור מהמכרז.

יורי שטרן: אני בטוח שגם נוכל לשכנע את משרד התעשיה והמסחר באמת לראות מהזווית הזאת.

יורי שטרן: בקיצור יש את כל החומרים שמהם אפשר לעשות ורק צריכים ללחוץ.

גילה פינקלשטיין: אז אני רוצה לסכם ואנחנו נסיים את הישיבה.

לידיה לזנס: אם תרשו לי כאחת שמטפלת בנושא התקציבי בלשכת המדען הראשי, היה מאוד רצוי כדי לקדם את הנושא, נכון שראש-הממשלה אפשר לגשת אליו והוא עסוק בהרבה מאוד עניינים, אבל יש לך פונקציה אחת בממשלה ששמו קובי הבר, ומאוד מאוד היה רצוי ביוזמה אישית שלכם ללא שום מעורבות פוליטית, לגשת אליו להסביר לו את הנושא הזה.

לידיה לזנס: אני חושבת שתהיה לכם שם אוזן קשבת.

לידיה לזנס: מדובר בסכומים לא גדולים ואני חושבת שהדרך תהיה הרבה יותר קצרה שם.

יורי שטרן: זה רעיון טוב וגם ירון זליכה כחשב יכול מאוד להשפיע.

יורי שטרן: אפרופו מה שלידיה לא אמרה, תפנו גם לאהוד אולמרט.

גילה פינקלשטיין: לאהוד אולמרט השפעה רבה.

גילה פינקלשטיין: אז אנחנו מסכמים, מכאן אנחנו יוצאים לתקשורת עם המלים הבאות: ועדת החינוך רואה חשיבות רבה בהמשך קיומו של המרכז לקשרים אקדמיים עם רוסיה.

גילה פינקלשטיין: המרכז מנוהל על-ידי האוניברסיטה העברית שזכתה במכרז.

גילה פינקלשטיין: השנה מסתיים תוקף ההתקשרות בין ממשלת ישראל, משרד ראש הממשלה ובין שאר הגורמים של המרכז.

גילה פינקלשטיין: דבר זה מסכן את המשך פעילותו של המרכז דווקא בשעה שמנהליו הצליחו סוף סוף להגיע לסיכום עם גורמי מחקר רוסיים על הקמת קרן משותפת לקידום פרוייקטים ומחקר בסיסי.

גילה פינקלשטיין: לפרוייקט זה משמעות רבה מבחינה לאומית, אקדמית, פוליטית ומדינית ומדעית.

גילה פינקלשטיין: מדובר כאן בפריצת דרך בתחומים שחשובים מאוד למדינה והמשך קיומו של המרכז מותנה בתמיכתו של משרד ראש הממשלה, ללא תמיכה זו לא תינתן התמיכה הכספית של הגופים הפרטיים.

גילה פינקלשטיין: אם תמשיך סחבת בירוקרטית זו המרכז יקרוס בשבועות הקרובות ועמו הישגים כבירים למדינת ישראל.

גילה פינקלשטיין: פרוייקט זה מהווה מרחב כביר שבאמצעותו ניתן למדינת ישראל לקנות עוצמות רבות.

גילה פינקלשטיין: קריסתו תהווה הפסד לאומי ציוני מדיני ומדעי חשוב.

גילה פינקלשטיין: ועדת החינוך של הכנסת פונה למשרד ראש הממשלה לקיים פגישה דחופה בנושא הנידון.

גילה פינקלשטיין: באם מרכז זה יקרוס לעולם לא נוכל לבנותו מחדש.

גילה פינקלשטיין: הוועדה דורשת להעביר מיידית את 100 אלף ש"ח שהובטחו בעבר על-ידי מר אביגדור יצחקי למען פרוייקט זה.

גילה פינקלשטיין: הפניה מופנית לראש-הממשלה ומנהל משרדו, לשר האומר מר בנימין נתניהו, לשר התפוצות, מר נתן שרנסקי ולשר אהוד אולמרט.

גילה פינקלשטיין: הוועדה מצפה מראש-הממשלה לדאוג להמשך קיומו של המרכז לאורך שנים, יהודית גידלי תוסיף את ההישגים ואת הפרטים ונקווה שנשמע בשורות טובות.

גילה פינקלשטיין: תודה רבה, הישיבה נעולה.