ועדת החינוך התרבות  והספורט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 357, 2004-12-21 12:30

מל פולישוק-בלוך: צהרים טובים לכולם.

מל פולישוק-בלוך: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מל פולישוק-בלוך: הנושא שבו אנו דנים בישיבה הזאת הוא חינוך סביבתי.

מל פולישוק-בלוך: ובין הנושאים שבעיני הם יותר חשובים ויש רבים כאלה, זה נכון.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שהנושא של חינוך סביבתי לא מקבל את המקום הראוי לו במערכת החינוך וזה בלשון המעטה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו כל הזמן מדברים פה סביב השולחן הזה על היבטים שליליים, נקרא להם של מערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: למשל, החינוך הערכי, החינוך לערכים הולך ונעלם, אלימות, סמים, מה לא, כל הצרות.

מל פולישוק-בלוך: וסביב השולחן הזה העלו כל מיני רעיונות איך מטפחים את הערכים ואיך מטיפים לאזרחות טובה ואיך ואיך ואיך.

מל פולישוק-בלוך: ושוכחים, אני לא שמעתי אף אחד מתייחס לזה, שעל-ידי חינוך סביבתי נכון בעצם אפשר יהיה למגר חלק גדול מאוד מהצרות שמניתי עכשיו.

מל פולישוק-בלוך: כל אחד מבין היושבים פה וגם אחרים אני מניחה מתייחס לנושא של חינוך סביבתי קצת באופן שונה.

מל פולישוק-בלוך: כל אחד רואה את הזווית המעניינת אותו.

מל פולישוק-בלוך: אני לפני כמה עשרות שנים, בחרתי ללמד גיאוגרפיה, מתוך אהבת המקצוע ואולי הארץ.

מל פולישוק-בלוך: וחשבתי שבאמצעות שיעורי הגיאוגרפיה של אז בעצם אני יכולה להקנות את כל הערכים שאני גדלתי עליהם ושאני רוצה להקנות הלאה.

מל פולישוק-בלוך: כי הלכתי להוראה בכלל מסיבות אידיאולוגיות כי חשבתי שהדבר הכי חשוב בעולם זה באמת לחנך דור.

מל פולישוק-בלוך: ולחנך דור לפי הערכים שאני מכירה זה אולי בראש ובראשונה להתייחס, בכלל התייחסות למי שנמצא לידך וגם למי שנמצא סביבתך.

מל פולישוק-בלוך: לא למי אלא למה.

מל פולישוק-בלוך: ולצערי הרב כבר אז, זה באמת היה לפני הרבה מאוד שנים, ראיתי את היחס המזלזל של מערכת החינוך בלימודי הגיאוגרפיה ושבהרבה מאוד בתי-ספר גם נעלמו.

מל פולישוק-בלוך: והיום אנחנו קוראים, שוב אני לא אומרת שכל חינוך לגיאוגרפיה זה חינו סביבתי, שלא תתפסו אותי במילה, אבל ההיבטים של, כמו שאני ראיתי את החינוך הסביבתי היה באמצעות שיעורי הגיאוגרפיה של אז.

מל פולישוק-בלוך: היום הדברים קיבלו בכלל זוויות אחרות לגמרי ונראה לי שמעט מאוד מבתי-הספר אכן עוסקים בנושא של חינוך סביבתי או נקרא לזה במלים פשוטות, להכיר את הסובב אותנו את מה שהטבע יצר ולדעת איך לחיות אתו בשלום, באיזון נכון.

מל פולישוק-בלוך: אני כמי שאמונה גם על כלכלה חופשית ועל יזמות עסקית ובפיתוח, כמו אולי כל אחד מאתנו, לא חושבת שאנחנו צריכים חלילה לעצור פיתוח.

מל פולישוק-בלוך: אבל בוודאי אנחנו צריכים לעשות את זה בשכל ואני תמיד נוטה לומר בצניעות.

מל פולישוק-בלוך: ובצניעות משום שהטבע גדול מאתנו, הרבה יותר חזק מאתנו ואם לא נלמד להתייחס אליו בצורה הראויה, בסופו של תהליך אנחנו אלה שניפגע.

מל פולישוק-בלוך: אני יכולה לתת לכם מקטע שהיום מופיע בידיעות אחרונות תחזית מזג אויר משתגע.

מל פולישוק-בלוך: מזג האוויר זה חלק מהסביבה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: לפחות הוא משפיע על הסביבה שלנו.

מל פולישוק-בלוך: וכאן מדובר על זיהום האוויר, "הולך להיות זיהום אוויר כבד לחולי לב, ריאות נשים הרות וילדים, ייקראו להישאר בבתים" ועוד כמה נקודות שקשורות לאיכות הסביבה שבה אנחנו חיים.

מל פולישוק-בלוך: זה רק צעד אחד, רק פן אחד.

מל פולישוק-בלוך: אבל בעצם אנחנו לא לומדים להכיר, להוקיר ולאהוב את הסביבה שלנו ומכאן אנחנו גם לא לומדים לאהוב את המדינה שבה אנחנו חיים.

מל פולישוק-בלוך: ומכאן אנחנו אחר-כך נאלצים לחנך את הילדים שלנו לאזרחות טובה והחינוך לדמוקרטיה ובעצם מכאן אפשר לצאת לכל דבר.

מל פולישוק-בלוך: אני ביקשתי לקיים את הדיון הזה כדי לשמוע מכם העוסקים בדבר מה קורה ויותר מכך מה לא קורה בחינוך הסביבתי במערכת החינוך הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: אני עיינתי אתמול בדוח של הטכניון, ד"ר טלי טל שערכת כאן

מל פולישוק-בלוך: מסמך, אני כבר אומרת לך שאם זה תלוי בי, אני מאמצת את כל המסקנות שכתובים פה בדוח הזה.

מל פולישוק-בלוך: אני אתן לך כמובן לפרט כדי שגם חבר-הכנסת יוסי שריד ישמע מה אפשר וצריך לעשות.

אילנה זיילר: מותר למשרד החינוך להציג?

מל פולישוק-בלוך: אני לא יודעת אם זה מותר או אסור, גם משרד החינוך ידבר ודאי.

יוסי שריד: השאלה אם זה כדאי.

אילנה זיילר: כדאי מאוד.

אילנה זיילר: בעתיד שאלתי.

מל פולישוק-בלוך: זה לא עניין של היררכיות.

אילנה זיילר: לא, כי היתה כאן אמירה שמערכת החינוך הוא בלשון המעטה לא קיים, אז אני רוצה להציג מה קיים.

מל פולישוק-בלוך: ברור שאת תציגי מה שקיים.

מל פולישוק-בלוך: אני דווקא מבקשת מד"ר טלי טל להתחיל ואחר-כך נשמע את משרד החינוך.

טלי טל: אני אבחר אולי פשוט לקרוא קטע קצר מתוך המבוא לדוח הזה, מכיוון שלא כולם קראו אותו.

טלי טל: מה שאנחנו כותבים בדוח שהתמונה שמתארת את היקף העשייה בחינוך סביבתי שעולה מן המסמך מעודדת בסך-הכל את כל מי שהסביבה והחינוך הסביבתי בישראל יקרים ללבו.

טלי טל: וניכר שחלה התעוררות עצומה בתחום הזה, הן ברמה של גופים ממשלתיים והן ברמה של גופים לא ממשלתיים שעוסקים במרץ בהנחלת חינוך סביבתי.

טלי טל: כמובן כשאני מדברת על ארגונים ממשלתיים, אני מדברת בראש ובראשונה על משרד החינוך.

טלי טל: ליוזמות השונות שותף גם הציבור היהודי, הערבי, העירוני והכפרי בכל הארץ.

טלי טל: וזה איזה שהיא נקודה מיוחדת לחינוך סביבתי כאיזשהו תחום שבאמת יכול להוות גשר בחברה ישראלית שהיא מאוד מאוד מקוטבת כמעט לכל תחומי החיים שלנו.

טלי טל: הוא מגשר בין אנשים שבאים מתרבויות שונים, מאזורים שונים וממעמדות חברתיים שונים.

טלי טל: בנוסף להתעוררות מסוימת בתחום החינוך הסביבתי במשרד החינוך המשרד לאיכות הסביבה גם הוא מפעיל מערך מורכב מאוד של תכניות, חומרי למידה ומאגרי מידע חינוכיים ותומך בהכשרת מורים ותומך בארגונים אחרים שעוסקים בחינוך סביבתי, הן ברמה הארצית והן ברמה מקומית.

טלי טל: נגיע לארגונים הלא ממשלתיים שמציעים היום שפע תכניות ובעצם נכנסו לתוך איזשהו ואקום במשך שנים רבות באמת במגוון רחב של תכניות שהם מציעים כתכניות העשרה, תכניות לימוד נוספות וכל שם אחר שנבחר לזה.

טלי טל: כמובן שהמשמעות של זה לפעמים שכל החינוך הסביבתי הופך להיות יקר ולכן אולי לא מספיק מבטא את היכולת שלו לגשר בין אוכלוסיות שונות.

טלי טל: בעצם הדוח שלנו קורא בראש ובראשונה להקצות מקום מרכזי לחינוך הסביבתי בתכנית הליבה, שונה מהמקום שבתפיסתנו הוא שולי שבה הוא נמצא היום.

טלי טל: ולהקצאת שעות להוראה לפיתוח חומרי למידה מספקים, לכל שכבות הגיל ולהשתלמות והתפתחות של מורים בתחום הזה.

טלי טל: אנחנו קוראים לקרוא לחינוך סביבתי כחינוך חובה לכל לומד בישראל ובהקשר של החינוך הפורמלי אנחנו קוראים לפיתוח של תכניות לימודים וחומרי למידה, הכשרת מורים ובקרה על מקצועיות צוותי הוראה בתחום הזה הן ברמה של הפורמליות ששם זה בדרך-כלל מסודר והן ברמה של הארגונים הלא ממשלתיים.

טלי טל: עיקרי ההמלצות שלנו בדוח זה שמשרד החינוך, התרבות והספורט יכריז על חינוך סביבתי חובה לכל לומד בישראל, החל בחינוך הקדם היסודי ועד המוסדות האקדמיים.

טלי טל: שתוקם ועדה לאומית בלתי תלויה שתגדיר מהי האוריינות הסביבתית הרצויה לכל אדם בחברה הישראלית.

טלי טל: ותמליץ על קווים מנחים ליישום במשרד החינוך.

טלי טל: שכל כוחות ההוראה וההדרכה וחינוך סביבתי יוכשרו לתפקידים ויעמדו בסטנדרטים מקצועיים שיוגדרו אף הם על-ידי אותה ועדה מוצעת.

טלי טל: ושתגובש תפיסה כוללת של החינוך הסביבתי במערכת החינוך שתבטא גישה מערכתית ותתייחס לכל חטיבות הגיל.

טלי טל: בתי-ספר ישלבו עשייה ומעורבות סביבתית חברתית, כשבפעולות האלו ישולבו הארגונים הסביבתיים המקומיים, האזוריים, הארציים וישתפו את הקהילה בתכנון והפעלה.

טלי טל: מערכת החינוך תשתף פעולה עם ארגונים סביבתיים שצברו ידע וניסיון רב בתחום החינוך הסביבתי.

טלי טל: ולמקום שממנו אני באה יונהג חינוך סביבתי במוסדות להשכלה גבוהה ויוקמו פורומים משותפים לסגל אקדמי-מינהלי וסטודנטים המקדמים פעילות למען הסביבה.

מל פולישוק-בלוך: יש היום אוניברסיטה שמלמדת חינוך סביבתי?

טלי טל: אל"ף, בטכניון שממנו אני באה יש פורום שנקרא "קמפוס ירוק" שמשתף סטודנטים, חברי סגל ואנשי מנהלה וקשור לשיפור איכות הסביבה בתוך קמפוס הטכניון שהוא מעין עיר קטנה בתוך חיפה.

טלי טל: מעבר לזה יש במחלקה להוראת המדעים שממנה אני באה תכנית להכשרת מורים וגם קורסים שמוצעים לכלל קהילת הטכניון.

טלי טל: אבל בהיותם קורסי בחירה, אז אחוז הסטודנטים מכלל הטכניון שבוחרים להשתתף בקורסים כאלה הוא קטן יחסית.

טלי טל: זה מה שאני יכולה להגיד על הטכניון.

טלי טל: קורסים דומים קיימים במוסדות אחרים, גם תכניות הכשרה אחרות קיימות במוסדות אחרים.

טלי טל: אבל שוב כשאני מדברת על כלל קהילת הסטודנטים, הנושא של חינוך סביבתי מגיע לאחוז קטן מתוכם.

טלי טל: הדוח שלנו עוסק גם בחינוך הסביבתי בצה"ל ובכוחות הביטחון.

טלי טל: קצת אחרי פרסום הדוח שלנו התייחס לכך מבקר המדינה וטען שמצב ההתייחסות לאיכות הסביבה ביחידות צה"ל הוא מתחת לכל ביקורת.

טלי טל: כך שאני חושבת שהדוח שלנו בהמלצתו להנהיג חינוך סביבתי גם בצה"ל יכול לתרום לסוגיה הזאת.

טלי טל: ולסיכום אני אומר שחינוך סביבתי בקהילה חשוב לחיי כלל האזרחים ואנחנו מציעים גם שהרשויות המקומיות יפעילו חינוך סביבתי באמצעות מתנ"סים, ארגונים סביבתיים, מוזיאונים, מפעלי תעשייה, עמותות, תנועות נוער, קבוצות חברתיות וארגוני עובדים.

טלי טל: המלצה אחרונה שלנו קשורה לייסודו של ארגון מקצועי של העוסקים בתחום הזה, הן ברמת המחקר והן ברמת הפרקטיקה שיאחד באמת את כל הכוחות המצוינים שיושבים כאן סביב השולחן הזה.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה.

מל פולישוק-בלוך: ובכן אלה באמת ההמלצות שקראתי אתמול ואני חושבת שהן בהחלט כוללות את מכלול הדברים שצריך היה להיות.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אנחנו נשמע מה מכל אלה שכבר קיים ונוכל למחוק חלק מהסעיפים, אני מקווה.

אילנה זיילר: אני רק רוצה לומר שנמצא גם מר ישראל וייסנשטרן שהוא המפקח על לימודי מדע הסביבה והוא ודאי יוכל לתרום גם מחלקו.

אילנה זיילר: קודם כל אני רוצה לומר שמתוקף החלטת ממשלה בדבר הקמת צוותים להכנת תכנית אסטרטגית לפיתוח בר-קיימא ומשרדי ממשלה, כמובן משרד החינוך מיוצג ודוח ראשון של הפעילות של המשרד הוצג במסמך שהגישה השרה לאיכות הסביבה, זכרה לברכה יהודית נאות, באמצעות המנכ"לית בישיבת הממשלה בחודש אוגוסט.

אילנה זיילר: על כל פנים יש כאן מפרט מאוד רחב של נושאים שאנחנו עוסקים בהם במסגרת הצוות האסטרטגי.

אילנה זיילר: אני רק אומר את זה בשני משפטים כדי לא להלאות, כי אפשר לקרוא את החומר.

מל פולישוק-בלוך: אם היית שולחת לנו לפני הישיבה, אנחנו בהחלט היינו קוראים את החומר.

אילנה זיילר: את יודעת, זה מגיע רגע קודם.

מל פולישוק-בלוך: לא, זה לא מגיע רגע קודם.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו יודעים על הישיבה הזאת לפני חודש.

אילנה זיילר: בסדר, אני מתנצלת.

מל פולישוק-בלוך: עובדה היא שמהטכניון כן מצאו את הזמן.

אילנה זיילר: אני אעביר לכם את זה בסדר?

אילנה זיילר: זאת אומרת, זה לא תפקידי להעביר, אבל אני אעביר את זה.

אילנה זיילר: אני גוזרת מפה רק את מה שהמשרד אומר.

אילנה זיילר: אבל על כל פנים אנחנו שהקמנו את צוות ההיגוי ואנחנו נמצאים בתוך הפעילות כרגע בעיצומה, אנחנו חשבנו כשאנחנו מדברים על קיימות, אנחנו צריכים לדבר גם על פיתוח תשתיות פיזיות מפני שאנחנו מדברים על בתי-ספר ירוקים וההשתלמויות שלהם בעתיד.

אילנה זיילר: גם על פיתוח של תשתיות של משאבי אנוש; גם על בילוי גורמים חברתיים שעשויים לפגוע באיכות הסביבה; גם על פיתוח תשתיות תרבותיות, חיברנו את הספורט העממי בצורת ספורט אחרת.

אילנה זיילר: חיברנו תרבות ואקולוגיה ומיזמים אקולוגיים וכו', אבל אני אשלח לכם את החומר הזה ויהיה אפשר יהיה לקרוא אותו, אני לא רוצה להלאות.

מל פולישוק-בלוך: אני לא הבנתי.

מל פולישוק-בלוך: אין בתי ספר ירוקים?

אילנה זיילר: יש.

יוסי שריד: לא הבנתי, מה זה החיבור לספורט?

אילנה זיילר: אם אתם רוצים, אני פשוט רציתי לקצר, אבל אני מוכנה להרחיב.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להבין, אנחנו פה בשביל להבין מה קורה.

אילנה זיילר: אם כך, אז תתנו לי להתחיל ממקום אחר.

אילנה זיילר: אנחנו קיבלנו על עצמנו באמת לבצע את החלטת הממשלה ובמקביל לצאת בהעמקה יותר מעבר למה שמר וייסנשטרן יפרט, של תפיסת החינוך לפיתוח בר-קיימא במערכת החינוך.

אילנה זיילר: ואם מדובר על גישה מערכתית, אני חושבת, אני גם שלחתי לד"ר טלי טל את החומרים והם היו חלק מהדוח שלה.

אילנה זיילר: אנחנו בינואר שנה שעברה, בדיוק לפני שנה, יחד עם המשרד לאיכות הסביבה שאתו אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, אני מניחה שהנציגה תדבר על זה וגם עם גופים אחרים.

אילנה זיילר: הוצאנו חוזר מנהל כללי למערכת.

אילנה זיילר: אז אפשר לומר שהוצאת חוזר מנהל כללי עדיין לא אומרת שום דבר, אבל אני חושבת שהחוזר הזה היה קריאת כיוון לאימוץ גישה מערכתית במערכת שמדבר על יישום החינוך לפיתוח בר-קיימא במערכת החינוך, מדבר על הבנת המושג חינוך בר-קיימא.

אילנה זיילר: מסתכל על הערכים, את הזכרת ערכים, שהם ערכי יסוד בחינוך לפיתוח בר-קיימא.

אילנה זיילר: החל מכבוד ואהבה לסביבה ולמורשת ולתרבות ועבור לכבוד לאדם ולחירותו ולאחר ולשונה ומעורבות פעילה במסגרות השתייכות שונות וכיבוד החוק ואחריות.

אילנה זיילר: אנחנו עשינו דבר שלפי דעתי אין לו תקדים.

אילנה זיילר: האגף לתכניות לימודים במשרדנו ניפה את כל הערכים והנגיעות שיש לאיכות סביבה בכל תכניות הלימודים מגן הילדים ועד בית-הספר העל-יסודי זה מופיע כאן.

אילנה זיילר: אנחנו דיברנו על הערכים לחינוך סביבתי שנמצאים ביהדות ושנמצאים בחינוך המיוחד.

אילנה זיילר: אנחנו פירטנו את כל אבני הדרך להיות מוסדות חינוך בני קיימא ואנחנו כמובן הכנסנו פנימה הרבה מאוד דוגמאות של פרוייקטים.

יוסי שריד: יש את המושג הזה שכבר, בארץ זה עוד באופנה אבל בעולם כבר עזבו אותו.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו רוצים להזכיר שיוסי שריד לא היה רק שר חינוך, היה השר לאיכות הסביבה.

מל פולישוק-בלוך: כשהוא היה השר לאיכות הסביבה לא היה אחד במדינת ישראל ולא היה עיתון שלא דיבר על איכות הסביבה.

יוסי שריד: בסדר, זה לא חשוב כרגע.

יוסי שריד: מה שייך לבית-ספר בר-קיימא ואני גם לא מבין בדיוק למה לדבר במערכת החינוך ובתכניות הלימודים במושגים האלה, למה לא לדבר במושגים יותר פשוטים.

יוסי שריד: יש סוף סוף הזדמנות ללמד ילדים, יש להם מזבלה מעבר לחלון, דברו אתם על זה.

יוסי שריד: יש להם נחל על יד העיר, דברו אתם על זה.

מל פולישוק-בלוך: מה זה בית-ספר בר-קיימא.

אילנה זיילר: לאמץ עקרונות של פיתוח בר-קיימא.

יוסי שריד: מה הוא מפתח בית-הספר?

אילנה זיילר: הוא מיישם בתוך תכניות הלימודים שלו, הוא מיישם עקרונות של אהבת ארץ ישראל ונופיה.

יוסי שריד: אהבת ארץ ישראל זה בית-ספר בר-קיימא?

אילנה זיילר: לסביבה הקרובה לטבע ולארץ.

יוסי שריד: טוב.

אילנה זיילר: טיפוח ושימור אתרים ביישוב ובסביבתו; אחריות ומחויבות לסביבה פיזית ומעורבות פעילה בה לשם שמירתה; טיפוחה, עיצובה והשפעתה על איכות החיים בה; אחריות האדם לסביבתו, ניצול אחריות של משאבים כמו מים או מקורות אנרגיה וכו' וכו'.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו זה ברור לי השם.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, התכנים הם בר-קיימא, זה לא בית-הספר בר-קיימא.

מל פולישוק-בלוך: לא הבנתי פשוט למה אתם מתכוונים.

אילנה זיילר: בוודאי שהתכנים.

אילנה זיילר: עכשיו בתוך זה יש לנו הרבה מאוד פרוייקטים שאנחנו עוסקים בהם באמת, יש בתי-ספר ירוקים, אפשר יהיה להרחיב ולדבר על זה, גם פה המשרד לאיכות הסביבה יוכל להרחיב.

אילנה זיילר: אנחנו נותנים תו-תקן לבתי-הספר האלה.

מל פולישוק-בלוך: מה זה אומר בית-ספר ירוק?

אילנה זיילר: בית-ספר ירוק הוא בית-ספר שמאמץ את כל העקרונות של חינוך סביבתי עם כל הערכים.

מל פולישוק-בלוך: יש לו מגמה או שכל התלמידים מחויבים לנושא?

אילנה זיילר: לא, שכל בית-הספר מגויס לנושא הזה.

אילנה זיילר: אנחנו יודעים שיש בתי-ספר שמאמצים אתרים, בתי ספר שהם נכנסים לתוך המהלך של בית-ספר ירוק צריכים גם להראות חינוך למעורבות קהילתית.

מל פולישוק-בלוך: תני לנו קצת אינפורמציה כמותית על כמה מדובר.

אילנה זיילר: בעוד שניה.

אילנה זיילר: על-כל פנים מה שאני רוצה לומר הוא, תראו, כדי לשנות תפיסות וכדי לשנות עמדות, ומה שגם את וגם חבר-הכנסת יוסי שריד יודע וגם האחרים, צריך זמן, צריך סבלנות, צריך לטפטף את המידע הזה באופן שיטתי.

אילנה זיילר: ואני חושבת שמשנה שעברה כשבאמת גם אימצנו את החלטת הממשלה, המערכת נמצאת בתוך.

יוסי שריד: מה אומרת החלטת הממשלה, מה זה שייך החלטות הממשלה לחינוך הסביבתי?

אילנה זיילר: משרד החינוך חייב לפתח תכנית לימודים שיש בה עקרונות של איכות סביבתי.

אילנה זיילר: משרד החינוך הרחיב את המנדט של החלטת הממשלה.

אילנה זיילר: הוציא חוזר מנכ"ל, פיתח את תכניות הלימודים.

אילנה זיילר: ושנה שעברה קיימנו יחד עם המשרד לאיכות הסביבה שבוע שאנחנו מקיימים אותו גם השנה, שנקרא "שבוע איכות הסביבה במערכת החינוך", בכל מערכת החינוך מגני-הילדים ועד על-יסודי.

אילנה זיילר: בשנה שעברה נעשתה פעילות ענפה מאוד לקראת השבוע הזה, הבאתי לכאן דוגמית של חומר ששלחנו.

אילנה זיילר: היתה תחרות בין בתי-ספר שהסתיימה אחר-כך בכנס שערך המשרד לאיכות הסביבה כי חברנו לו בחודש יוני וחולקו פרסים לבתי-ספר ירוקים ואחרים שאימצו אתר ועשו פעילויות נוספות.

אילנה זיילר: גם השנה אנחנו הכרזנו על שבוע איכות הסביבה ותמיד השבוע האחרון לפני היציאה לחופש פסח בכל מערכת החינוך, אנחנו מוציאים חוזר משותף למשרד לאיכות הסביבה ולמשרד החינוך שמדבר על כל הפעילויות המרכזיות בשבוע הזה, שלקראתן המערכת נערכת, כנס המסלול הירוק במוסדות החינוך וחידון ארצי לגיאוגרפיה וסביבה בישראל ופעילות מאוד ענפה של ניסיון מרשות הרבים שמשותפת למשרד לאיכות הסביבה.

אילנה זיילר: אנחנו משלבים בתוך זה את שבוע אהבה לטבע למים ולסביבה של רשות הטבע והגנים ונציבות המים מפעילה.

אילנה זיילר: אנחנו מדברים על תחרות ארצית בנושא אימו אתר וכו'.

אילנה זיילר: ואולי אחר-כך מר וייסנשטרן יוסיף ויספר גם על דברים נוספים שאנחנו עושים.

אילנה זיילר: כך שאני סבורה שאנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך.

אילנה זיילר: אנחנו נמצאים בקשר גם עם גופים נוספים, נמצאות כאן אורלי רונן ואורלי פלד ונמצאים כאן נציגים של גופים נוספים שאנחנו נמצאים אתם בקשר.

אילנה זיילר: אנחנו בונים כעת גם את הקשר שמתחיל כעת להיבנות של העלאת המודעות והעברת המידע עם גופים לא ממשלתיים למיניהם.

מל פולישוק-בלוך: יש 80 כאלה דרך אגב בישראל שעוסקים.

אילנה זיילר: נכון.

אילנה זיילר: אז הגענו עם הקואליציה של הדרכים לקיימות ועם הנציגים שלהם, אנחנו מתחילים להפעיל שולחנות עגולים למנהלים ולאנשי חינוך נוספים יחד אתם בנושא הזה.

אילנה זיילר: אני סבורה שכמו שכל מסע של אלף מלים מתחיל בצעד אחד קטן שאנחנו נמצאים בהחלט בתוך עשייה מאוד מאוד משמעותית.

אילנה זיילר: המסר הזה עובר לאט לאט, בתי-ספר מצטרפים, מתעניינים.

אילנה זיילר: אני סבורה שמן הראוי שמר וייסנשטרן יציג נתונים על העניין הזה ואולי זיוית תוכל לומר כמה מלים, לא לגבי הפעילות של המשרד לאיכות הסביבה אלא לגבי הקשר אתנו.

מל פולישוק-בלוך: אז אני באמת רוצה בהמשך לדברים האלה, קודם כל אני מברכת על מה שקיים ותמיד צריך.

מל פולישוק-בלוך: ואכן לפחות אם בזכות אותה החלטת ממשלה קיבלתם תנופה נוספת, אז טוב.

מל פולישוק-בלוך: עצוב לי שצריכים לחכות בשביל החלטה, אבל אני מקווה שזה לא רק בזכות אותה החלטה.

אילנה זיילר: לא, זה לא רק, זה בא במקביל.

מל פולישוק-בלוך: ואני דווקא רוצה לנצל את דברייך ולהזכיר גם פה, במיוחד ביום ראשון הבאנו למנוחות את שרת איכות הסביבה יהודית נאות, היה לה חלק גדול מאוד באותה החלטת ממשלה.

מל פולישוק-בלוך: ואני רוצה לציין את זה כאן.

מל פולישוק-בלוך: ולכן אני שמחה שזה אותה החלטה שהיא הובילה, השפיעה גם על משרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: מעבר לכך, אני רואה, אני לא רוצה לומר שיד ימין של משרד החינוך לא יודעת מה עושה יד שמאל.

מל פולישוק-בלוך: הפעילות הזאת שאת מדברת עליה מבורכת.

מל פולישוק-בלוך: מצד שני, אני הזכרתי מקודם שלימודי הגיאוגרפיה הולכים ובטלים והם גם הולכים לכיוון של רק החלשים והלא מוצלחים לומדים.

מל פולישוק-בלוך: אני שומעת מאנשי "מדעי כדור הארץ", זה לא גיאוגרפיה זה מדעי כדור-הארץ, זה יותר מדעי וזה גם כיוון קצת שונה.

מל פולישוק-בלוך: כי כמו שאמרתי בתחילת דבריי, הגיאוגרפיה קיבלה כיוון אחר ממה שהיה לפני 20 שנה.

מל פולישוק-בלוך: אז מדעי כדור הארץ לא מקבלים את המקום הראוי להם במערכת החינוך.

מל פולישוק-בלוך: והדברים שאת סיפרת לנו עליהם הם, אני לא רוצה להגזים ולומר שהכותרת שלהם זה ניקיון.

מל פולישוק-בלוך: אבל יש בהם הרבה אלמנטים של ניקיון.

מל פולישוק-בלוך: לעומת זאת לא הבנתי מדברייך ואני אשמח אולי לשמוע ממך, איך אנחנו מלמדים את הילדים לא רק לאהוב את מה שהם רואים מול העיניים וגם להבין את מה שהם רואים מול העיניים.

מל פולישוק-בלוך: משום שאנחנו מדברים על תופעות טבע.

מל פולישוק-בלוך: מדעי כדור-הארץ זה מדעים ותאמיני ממי שלמד את זה, מדעים לא כל-כך קלים.

מל פולישוק-בלוך: אז אולי אנחנו צריכים לתת לזה upgrading, אולי אנחנו צריכים לדאוג לכך שבמסגרת אותה ליבה שאנחנו מדברים עליה, של מתמטיקה ופיזיקה ואנגלית ומחשב, יהיו גם מדעי כדור-הארץ.

מל פולישוק-בלוך: כי אין טעם כאן להקים חברה בלי שהיא מתייחסת לסביבה.

אילנה זיילר: אני רוצה רק לענות על זה.

אילנה זיילר: אל"ף, יש נושאים שצריך ללמוד וכמובן בגיל יותר מבוגר.

מל פולישוק-בלוך: לא, אפשר להתחיל את זה בגיל א'.

אילנה זיילר: אז אני רוצה להראות לך מה מתחילים כבר בגיל הגן.

אילנה זיילר: בגיל הגן יש לנו כאן

אילנה זיילר: מפרט גדול מאוד (אני אשאיר לך את החוזר הזה) של פעולות שאנחנו עושים כבר בגני-ילדים שמתייחסות אל מערכת אקולוגית במקווה מים עם מחזורי חיים והמחשת שינויים על-פני זמן, לצפייה בציפורים, ללמידה של עונות שנה ושל פריחה ושל עצים, של מחזור ושל נושאים נוספים.

אילנה זיילר: זאת אומרת, אפשר להפיק כבר חלק מהלמידה, אגב, מדעים בגני-הילדים או חשיבה מדעית נכנסת לגני-הילדים ואנחנו מתחילים כבר שם.

אילנה זיילר: למידה בבית-ספר יסודי שכוללת כפי שאמרתי, יש כאן מפרט של כל הנושאים שלומדים בבית-הספר היסודי שיש בהם עקרונות של פיתוח וחינוך סביבתי או של מודעות לחינוך סביבתי.

אילנה זיילר: מעבר ללמידה של מדעים פרסה שזה כמובן נלמד בבית-הספר היסודי.

אילנה זיילר: ולכך יש אגב, גם סטנדרטים שפותחו על-ידי המינהל למדע וטכנולוגיה.

אילנה זיילר: ויש לנו סטנדרטים מאוד מאוד מדויקים שמדברים על מה המשמעות.

מל פולישוק-בלוך: הכל פה?

אילנה זיילר: הכל התחיל והכל התחיל לעבוד והלמידה הזאת מתמשכת אחר-כך גם לעבר הגילאים המבוגרים יותר.

יוסי שריד: יש רגרסיה בלימודי איכות הסביבה ותכף אני אוכיח לך את זה.

יוסי שריד: יש כבר יותר שעות עכשיו או יש מעט שעות?

יוסי שריד: בוא נדבר תכל'ס, לא חוזרי מנכ"ל.

ישראל וייסנשטרן: אני אסביר עכשיו קצת את הדבר הזה מתבצע.

ישראל וייסנשטרן: אבל לפני זה שני דברים.

ישראל וייסנשטרן: דבר ראשון, אני מברך על הדוח של ד"ר טלי טל על מרבית הדברים.

ישראל וייסנשטרן: אחד הדברים המשמעותיים ביותר שהיא מזכירה שם זה הנושא של לימודי חובה של מדעי הסביבה.

ישראל וייסנשטרן: ופה אני רוצה גם משהו לגבי חבר-הכנסת יוסי שריד.

ישראל וייסנשטרן: שחבר הכנסת יוסי שריד היה שר לאיכות הסביבה, אני השתתפתי בישיבה שהמשרד לאיכות הסביבה יזם במשרד החינוך לנסות, אני אומר את זה בעדינות, לחייב את משרד החינוך שלימודי הסביבה והחינוך לאיכות סביבתי יהיה חובה.

מל פולישוק-בלוך: הוא הצליח?

ישראל וייסנשטרן: לא, הוא לא הצליח.

ישראל וייסנשטרן: בשלב קצת יותר מאוחר שחבר-הכנסת יוסי שריד היה שר החינוך התרבות והספורט, באו אנשי המשרד לאיכות הסביבה וזה זה לא צלח.

ישראל וייסנשטרן: אז אני רק משים מההיסטוריה מהזיכרונות, כך שהדברים הם לא כל-כך פשוטים.

יוסי שריד: זה נכון.

ישראל וייסנשטרן: אבל אני בכל זאת רוצה להסביר כיצד הדברים בכל זאת נעשים.

ישראל וייסנשטרן: במערכת החינוך הנושא של החינוך הסביבתי מתקיים בשתי צורות שונות לגמרי בבתי-הספר העל-יסודיים ובתי-הספר היסודיים וחטיבות ביניים.

ישראל וייסנשטרן: אני אתחיל עם בתי הספר העל-יסודיים.

ישראל וייסנשטרן: בבתי-הספר העל-יסודיים בחלק מהמקצועות יש להם נטייה או קירבה לנושא הסביבה, יש בהם פרקים שעוסקים בסביבה.

ישראל וייסנשטרן: זה נכון גם לגבי מדעי כדור-הארץ, יש גם משהו בנושא סביבה.

ישראל וייסנשטרן: ונכון לגבי גיאוגרפיה ונכון לגבי מדעים שונים וכך הלאה והלאה.

ישראל וייסנשטרן: אבל ההתפתחות המשמעותית ביותר היתה שבמשרד החינוך בתחילת שנות ה90- החליטו להמציא מקצוע שנקרא בשם "לימודי הסביבה" והיום הוא נקרא "מדעי הסביבה".

ישראל וייסנשטרן: הוא החל מתחילת שנות ה-90.

ישראל וייסנשטרן: היום ב-200 בתי-ספר על-יסודיים לומדים את המקצוע הזה.

ישראל וייסנשטרן: מספר התלמידים הנבחנים בבחינת הבגרות, מרביתם ברמה מוגדלת, הוא קרוב ל-5,000.

ישראל וייסנשטרן: זה הפך למקצוע, לא מהגדולים, זה לא מתמטיקה ואנגלית אבל מקצוע בינוני.

מל פולישוק-בלוך: אבל תזכיר לי כמה תלמידים יש בעל-יסודי?

מל פולישוק-בלוך: בסביבות 300 אלף איש.

ישראל וייסנשטרן: לא, אנחנו מדברים על שנתון.

מל פולישוק-בלוך: 15 עשר אלף, אם אני אעשה את זה.

ישראל וייסנשטרן: צריך לעשות את זה כמה זה מתוך 80 או 90 אלף תלמידים שנמצאים בשנתון.

ישראל וייסנשטרן: הנושא הזה עבר התפתחויות מאוד משמעותיות.

ישראל וייסנשטרן: אם רק נזכיר, להמציא מקצוע חדש, למרות שזה התחיל לפני 25 שנה בשדה בוקר.

ישראל וייסנשטרן: אבל להמציא מקצוע חדש, זה ספרי לימוד, זה תכניות, זה פעילויות רבות שנעשות, אני לא מדבר כרגע על תקציבים ועל ספרים ותקציבים.

ישראל וייסנשטרן: אבל היום הגענו למצב שהיום יש את כל ספרי הלימוד.

ישראל וייסנשטרן: בחלקם ספרים מצוינים שיזם משרד החינוך.

ישראל וייסנשטרן: עוברים לירוק וספרים נוספים שכוללים שם נושאים שעד השנים האחרונות זה בכלל לא היה במערכת החינוך.

ישראל וייסנשטרן: כמו כלכלה סביבתית ומשפט סביבתי ואתיקה סביבתית.

ישראל וייסנשטרן: וכל מה שקשור לדברים האלה, דברים שלפני מספר שנים הסתכלו עלינו כאילו זה בכלל לא קיים, מה זה בכלל.

ישראל וייסנשטרן: זאת אומרת, מבחינה זו חלה התקדמות מאוד גדולה בחינוך העל-יסודי.

ישראל וייסנשטרן: כמובן הייתי שמח אם היו משתלבים ארבעים-חמישים אחוז תלמידים.

ישראל וייסנשטרן: אבל זה כבר סיפור אחר ואני לא אכנס.

מל פולישוק-בלוך: לא סיפור אחר.

מל פולישוק-בלוך: יש לך איזה יעד, תכנית עבודה איך לדאוג שזה יהיה 30 אחוז?

ישראל וייסנשטרן: יש לנו תכניות.

ישראל וייסנשטרן: אנחנו עובדים מול המחוזות, פונים לבתי-הספר, מפיצים לבתי-הספר העל-יסודיים.

ישראל וייסנשטרן: אנחנו עורכים כנסים שנתיים.

ישראל וייסנשטרן: היה לפני כמה זמן כנס גדול בחולון, כנס חינוך על-יסודי "חינוך סביבתי" שהיו בו מאות אנשים.

ישראל וייסנשטרן: זה אחד משלושה שמתקיימים כל שנה.

ישראל וייסנשטרן: ויש פעילויות רבות.

ישראל וייסנשטרן: זה לגבי העל-יסודי.

ישראל וייסנשטרן: צריך להבין גם שלגבי העל-יסודי התחרות בין המקצועות היא לא פשוטה.

ישראל וייסנשטרן: הזכרת גיאוגרפיה, מדעי כדור-הארץ וכך הלאה.

ישראל וייסנשטרן: יש תחרות בין המקצועות, תחרות על הילדים שילמדו את המקצועות השונים וזה לא פשוט.

ישראל וייסנשטרן: הייתי שמח אם היינו מצליחים ליותר.

ישראל וייסנשטרן: כרגע יש התקדמות לא רעה, הגענו היום לחמשת אלפים תלמידים למחזור שנבחנים בגרות, זה מצב בכלל לא רע, תוך מספר שנים.

ישראל וייסנשטרן: הסיפור בבתי-הספר היסודיים הוא לגמרי שונה.

ישראל וייסנשטרן: בבתי-הספר היסודיים מתוך שיקולים שונים החליטו שבבתי-הספר היסודיים נושאי הסביבה, גם המידע והמדע שמסביב לעניין הזה וגם כל מה שקשור לחינוך הסביבתי ישולב בחלק מכמה מקצועות שיש להם זיקה לעניין.

מל פולישוק-בלוך: בשיעור פיזיקה ידברו גם על תהליכים.

ישראל וייסנשטרן: בפיזיקה ובכימיה ובגיאוגרפיה ובמדע וטכנולוגיה וכך הלאה.

ישראל וייסנשטרן: וכפי שאילנה מקודם אמרה, למעשה אגף תכניות לימודים היום מכין, אולי זה קצת מאוחר, אבל מכין היום למעשה ממטה את כל הנושאים ואת כל התכנים במקצועות השונים על-מנת שכל מורה שמלמד את המקצוע, שיש לו זיקה לעניין ידגיש את העניין.

מל פולישוק-בלוך: לא נראה לך שזה עקום?

אילנה זיילר: נהפוך הוא, זה יוצר את התשתית ואת התובנות לאט לאט בונה לקראת איזה שהיא התמקצעות.

אילנה זיילר: כי בית-הספר היסודי הראיה הזאת מעבר ללמידת המדעים, מדעים לומדים.

אילנה זיילר: בגיאוגרפיה מתחילים בכיתה ה' ולומדים.

אילנה זיילר: אבל כל האוריינטציה של מה זה חינוך לאיכות סביבה, אנחנו חושבים שאם היא משולבת מתוך המקצועות ואם היא משולבת גם בפעילויות בלתי פורמליות של בית-הספר.

אילנה זיילר: ואם היא משולבת בתוך "התרבות הבית-ספרית" כמו בתי-ספר ירוקים וכך הלאה, אז היא מחלחלת הרבה יותר עמוק מאשר שעה בשבוע במערכת לאיזשהו שיעור לא מועיל את הקוליות של העניין ולא רואים את ההשפעות ההדדיות של העניין וההתייחסות היומיומית שלהם.

ישראל וייסנשטרן: יש צדדים שונים לעניין.

ישראל וייסנשטרן: אין ספק שאם היינו מצליחים באמת להגיע למצב שזה יהיה מקצוע חובה ובעיקר אולי בית-הספר עד כדי כך שיתחיל מהתחלה, היתה בזה ברכה גדולה.

ישראל וייסנשטרן: אבל כפי שאמרתי מקודם, הדברים לא כל-כך הולכים.

ישראל וייסנשטרן: ואז הפתרון היה גם בזמנו של חבר-הכנסת יוסי שריד שהיה שר החינוך, ללכת לכיוון הליבה.

ישראל וייסנשטרן: ונושאים או תכנים כאלה ואחרים בנושא חינוך סביבתי ישולבו בליבה.

מל פולישוק-בלוך: וזה קרה?

ישראל וייסנשטרן: זה קרה חלקית.

ישראל וייסנשטרן: יש תכנים שעוסקים בסביבה שמשולבים במסגרת של הליבה.

ישראל וייסנשטרן: היה יכול להיות יותר, אבל יש תכנים שמופיעים.

מל פולישוק-בלוך: טל יש לי רושם שאת לא מרוצה מהדברים?

יוסי שריד: אני ברשותך אני אגיד, לגמרי לא ברור אם יש התקדמות או שיש רגרסיה.

יוסי שריד: אני בוועדה הזאת יותר מפעם אחת מנסה להסביר דבר שנראה לי כטריוויאלי שנסים לא קורים וכשיש נס אנחנו מגדירים אותו בגדר נס וגם אנחנו תמיד מזהירים שאין סומכים על הנס.

יוסי שריד: אבל באופן כללי לא קורים נסים.

אילנה זיילר: אני חושבת שמה שקורה במדינה הזאת זה נס אחד גדול, כפי שהדברים מתנהלים ולא רק במשרד החינוך.

יוסי שריד: אני בהחלט מוצא את זה כזווית ראייה בהחלט מעניינת.

יוסי שריד: מערכת החינוך בשנים האחרונות, כבוד המפמ"ר, גם אצלך הוא לא התרחשו נסים, עברה קיצוצים מאוד מאוד אכזריים בשעות.

יוסי שריד: והבור הזה כפי שאני נוהג תמיד לומר בישיבות כאן, איננו מתמלא בחולייתו אלא ממה שנותנים בבור.

יוסי שריד: לכן אף אחד שלא יבוא ויספר לנו שבשנים האחרונות לאחר שקוצצו והשנה היה קיצוץ שיא של 5-6 שעות, אז מצבו של הלימוד הזה, של איכות הסביבה, השתפר.

יוסי שריד: מכיוון שהוכחת שיש לך זיכרון ארוך וגם מדויק, אז אני רוצה לומר לך ששנת השיא בלימוד איכות הסביבה היתה 1994, זאת היתה השנה שמוכרזת בשנת איכות הסביבה וכל מה שקרה אחר-כך היה רק בגדר נסיגה.

יוסי שריד: עכשיו מה קרה ב-1994?

יוסי שריד: תמיד מכריזים על איזה שנה, אף אחד גם לא יודע שזה השנה.

יוסי שריד: וחוץ מכשרונותיו המפורסמים והמופלגים של השר לאיכות הסביבה באותו זמן, חוץ מזה היה כאן עוד משהו.

יוסי שריד: לפעמים קביעת הנושא השנתי היא קביעה שרירותית.

יוסי שריד: סתם, אני יודע, יושבים שם כל מיני אנשים מנותקים והחליטו שזה הנושא.

יוסי שריד: אחר-כך לך תברר בבתי-הספר אף אחד בכלל לא יודע מה הנושא, מה משמעותו, אין לזה שום קשר לחיים.

יוסי שריד: השנה הזו, 1994, היתה הצלחה ענקית שמעולם לא חזרה על עצמה.

יוסי שריד: רק בגלל סיבה עיקרית אחת, משום שזה אולי המקצוע או התחום הכי חביב על התלמידים והכי קל לחבב אותו גם על התלמידים.

יוסי שריד: ולכן אמרתי קודם משהו בהערת ביניים, אין צורך לנפח את כל הדברים בהחלטות ממשלה ובפיתוח בר-קיימא, בעיקר בכל מה שקשור לבתי-ספר יסודיים.

יוסי שריד: כי כשמנפחים הם מנפחים בסופו של דבר אתה מוצא שם איזה חלל ריק.

יוסי שריד: זו היתה שנה מוצלחת שהשליכה גם על השנים הסמוכות לאחר מכן, 1995-1996 התלמידים מאוד אהבו את זה.

יוסי שריד: הם אהבו את זה כי זה אולי דומה קצת לעניין האזרחות.

יוסי שריד: יש גם קשרים פנימיים והדדים בין אזרחות ואיכות סביבה.

יוסי שריד: זה המקצוע היחיד אולי שלא רק אפשר וצריך ללמוד אותו, אלא אפשר לחוות אותו, ולא רק שאפשר לחוות אותו - אלא אפשר לחיות אותו.

יוסי שריד: אתה לא יכול לחיות, אפילו ספרות אתה לא יכול לחיות.

יוסי שריד: אמנם החיים לפעמים הם מאוד ספרותיים ולפעמים גם בצד ההפוך לקוחה מהחיים, אבל אתה לא יכול לחיות ספרות, לא כל שכן אתה יכול לחיות מתמטיקה.

יוסי שריד: איכות סביבה אתה יכול לחיות וזה היה עקרונו הגדול של הנושא.

יוסי שריד: ולכן השנה ההיא והשנים שנחרכו בה היו שנים מוצלחות מעין כמותן.

יוסי שריד: משום שאין צורך בשום פיתוח בר-קיימא כדי להצביע, לקחת את התלמידים ולפתוח את החלון ולהראות להם את הארובה.

יוסי שריד: לא חשוב, ארובה אני אומר במובן האליגורי, כל מקום והארובה שלו.

יוסי שריד: ולתלמידים זה אומר הרבה והם גם מבינים את הסכנות את האיומים, כי אלה החיים שלהם וזה המקום שלהם והם גם רוצים שהמקום יהיה יותר טוב.

יוסי שריד: ואין שום קושי לקחת תלמידים לנחל הסמוך ולהסביר להם מה זה זיהום אוויר וזיהום מים.

יוסי שריד: והם חיים את זה והם אוהבים את זה.

יוסי שריד: עניין החובה כשדייקת בפרטים הוא פרובלמטי, זה אני גם ליושבת-ראש.

יוסי שריד: הקרן איננה שופעת.

יוסי שריד: עכשיו הכי קל, הרי אנחנו מכירים את הדינמיות או את הדינמיקה של ישיבות מן הסוג הזה.

יוסי שריד: הישיבה מסתיימת, החדר מתפנה, באה הישיבה הבאה ודנים בנושא אחר שהוא חשוב וקשה מאוד לסוגים כאלה של חשיבות, כמו שנאמר בתפילה, אלה מן הדברים שאין בהם שיעור.

יוסי שריד: למשל, אני כשר חינוך ואולי כשר לאיכות הסביבה, התעניינתי בזה גם אז, חושב שמאוד מאוד חשוב שהתלמיד והתלמידה הישראליים שיש בהם מידה לא קטנה של בורות, אפילו בהשוואה למדינות אחרות, למשל נורא נורא חשוב שהם ילמדו פילוסופיה.

יוסי שריד: אתה יודע, בעולם הגדול לומדים פילוסופיה.

יוסי שריד: אצלנו לא לומדים בכלל פילוסופיה, אף אחד בכלל לא מזכיר את זה.

יוסי שריד: אתה מכיר אדם תרבותי שראוי להגדרה הזו תרבותי מבלי שהוא למד פילוסופיה, אני לא מכיר.

יוסי שריד: עכשיו אפילו לא מזכירים את זה.

יוסי שריד: לא תהיה ישיבה דרך אגב כי זה ממש הם לא בפילוסופיה ואין ארגונים לפילוסופיה, אין שום דבר.

יוסי שריד: אז לא תהיה אז נושענו כי לא תהיה ישיבה.

יוסי שריד: אבל לו היתה ישיבה והיו מזדמנים לכאן אז היו אומרים, פילוסופיה חייב, אגב זה באמת לימוד חובה, אלא שם בכלל איך עולם התרבות יכול להיבנות בלי הפילוסופים ראשונים מאוחרים ומאוחרים ומאוחרים.

יוסי שריד: איך זה בכלל יכול להיות.

יוסי שריד: אתן לך דוגמה אחרת.

יוסי שריד: היושבת-ראש הזכירה את לימודי הגיאוגרפיה, אני אתן לך דוגמה אחרת.

יוסי שריד: אנחנו יודעים שכמעט או בכלל לא בבתי-ספר מסוימים לא לומדים אומנות, לא לומדים מוזיקה.

יוסי שריד: זה הולך ופוחת.

יוסי שריד: שוב, משום שהבור איננו מולא מחולייתו.

יוסי שריד: ואני לא אספר בפעם המי יודע כמה את הסיפור על הסוס שכל פעם גרעו ממנו מעט מתבואה ביבוז ואמרו שהוא יתרגל.

יוסי שריד: בסוף הוא פשט את רגליו, הוא היה רטט ופשט את רגליו.

יוסי שריד: הדבר הכי קל, כל פעם אומרים, מקצוע חובה.

יוסי שריד: אני אומר במקרה של לימודי סביבה ולא בממדים המנופחים כדי לא לומר איזה מילה וולגרית אחרת.

יוסי שריד: אלא בחיבור, בחיבור המאוד חשוב הזה וייחודי בין התלמידים לבין סביבתם ואהבת הלימוד לשם שינוי.

יוסי שריד: אני לא בטוח שבמקרה הזה דווקא חובה זה חשוב.

יוסי שריד: תאמיני בלי חובה למדו את זה כאילו שזה חובה שבחובות.

יוסי שריד: עם חובה יכולים שלא ללמוד את זה.

יוסי שריד: הרי אנחנו כל הזמן רק מתעסקים בחובה ואנחנו לא מתעסקים בחיבוב.

יוסי שריד: מותר לחבב גם איזה מקצוע.

יוסי שריד: אני לא יודע אם חובה וחיבוב.

יוסי שריד: אבל מה, כאשר אז באמת כאשר התהפכו התפקידים והייתי שר חינוך בתקופה של קיצוץ, אחרת זה לא אמירה רצינית, זה משענת לב חסודה.

יוסי שריד: כשאומרים, צריך לקבוע את זה כחובה, אז קודם כל אני צריכים לומר ככה, חובה של מה?

יוסי שריד: שעה בשבוע, שעתיים בשבוע?

יוסי שריד: ואם כן - על חשבון מה זה בא.

יוסי שריד: אז לו אני הייתי שר חינוך יכול שאני יכול למצוא משהו, אבל אני לא בטוח שזו המדיניות של משרד החינוך של היום.

יוסי שריד: ואולי אני לא יכול למצוא גם.

יוסי שריד: הרי זה חייב לבוא על חשבון משהו.

יוסי שריד: אלא אם כן, את יודעת שאנחנו עומדים עכשיו, עומדות היו רגלינו בשעריך ירושלים, עומדות היו רגלים בפני עידן חדש בחינוך, שבכלל לא נכיר את החינוך בעוד כמה חודשים, כי יש ועדת דברת.

יוסי שריד: אז אם באמת יום הלימודים יתארך, הוא לא יתארך, אני מרגיע אותך לא יקרה שום, את יכולה להיות שקטה, הכל יבוצע ברפורמה של דברת חוץ מהדברים הטובים.

יוסי שריד: הם יפטרו מורים?

יוסי שריד: כן; הם יחסכו כסף?

יוסי שריד: כן; יום לימודים ארוך לא יהיה.

יוסי שריד: אם יהיה יום לימודים ארוך, אז במסגרת יום לימודים זה בהחלט כבר בא בחשבון.

יוסי שריד: אבל אם לא - מוכרחים לומר על חשבון מה ועל מה אנחנו בעצם מדברים.

טלי טל: אני רק רוצה לומר שבעצם ישנם שני תהליכים אפשריים.

טלי טל: אחד, שממפים מה נוצר בכל תחומי ההוראה בבתי-הספר, במדעים, בגיאוגרפיה, בהיסטוריה וכן הלאה ויוצאים איזה שהיא פקט.

טלי טל: אבל מצד שני מקצוע או איזשהו תחום דעת שיש לו איזשהו רציונל משלו, יש לו דרכי הוראה, יש לו רשימת תכנים.

טלי טל: מן הראוי להתחיל בעצם מהתהליך הראשוני של הגדרת הרציונל של התחום הזה.

טלי טל: של מהם התכנים הרצויים, מהם דרכי ההוראה, מהן התפוקות שהיינו רוצים.

טלי טל: ואז אחרי זה לראות מה מתוך הדברים האלה בא לידי בתכניות הלימודים הקיימות.

טלי טל: בצורה הזאת אני חושבת שבמידה מסוימת אני יכולה גם לענות על הבעיה שאתה הצגת, חבר-הכנסת שריד, שאין שעות.

טלי טל: נכון שזה קיים היום בכל מיני נישות.

טלי טל: אבל הנישות האלה לא מסתדרות לכדי איזה שהיא תורה סגורה.

טלי טל: אני רוצה לראות קודם כל איזשהו תהליך של בניית תכניות לימודים, של בניית רציונל עבור בית-הספר היסודי, עבור בית-הספר העל-יסודי.

טלי טל: מה עם כל תלמידי העל-יסודי שלא בוחרים בחמש יחידות סביבה.

טלי טל: זאת אומרת, אותם 75 אלף או 85 אלף אחרים שבעצם לא נחשפים לשום תכניות לימודים בנושא הזה.

טלי טל: אם תיבנה איזה שהיא תפיסת עולם של החינוך הסביבתי, ייבנו תכניות לימודים, אחר-כך אפשר יהיה לראות האם זה מכוסה על-ידי גיאולוגיה, האם זה מכוסה על-ידי מדע כדור-הארץ; האם זה מכוסה על-ידי מקצוע X או Y. אבל זאת הדרך שצריכה להיות ולא לחפש מה קיים ולעשות רשימה.

טלי טל: אפשר להסתכל על החצי הכוס המלאה וזה באמת מה שקורה נעשה המון במשרד החינוך בשנה-שנתיים האחרונות.

טלי טל: אני לעניין הזה ולצורך הישיבה הזאת רוצה להדגיש דווקא את החצי הכוס הריקה.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו תמיד מברכים על הקיים, אבל אנחנו תמיד רוצים הרבה יותר.

אורלי פלד: אני יושבת-ראש הוועד המנהל של "מרכז אשל" ועומדת בראש קואליציה.

אורלי פלד: מרכז אשל מרכז למנהיגות וחשיבה סביבתית שעוסק בפיתוח מנהיגות חינוכית ואחרת בנושאים הסביבתיים.

אורלי פלד: אני רוצה לומר כמה מלים.

אורלי פלד: אנחנו יושבים פה היום בדיון הזה ואני חושבת ש-90 אחוז מהיושבים השתתפו פה בדיון קודם.

אורלי פלד: ואני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולומר כמה מלים, כי היינו בדיון הזה בצורה כזאת או אחרת לפני שנה, אז אני כן רוצה להראות איפה החצי הכוס המלאה ואיפה החצי הכוס הריקה.

אורלי פלד: ורגע למקד את עצמנו באיזה שהיא תמונת עולם הוליסטית כטבעו של התחום הזה, הסביבתי שאנחנו מסתכלים בראייה הוליסטית.

אורלי פלד: ואני רוצה להראות פה שני כוחות שפועלים.

אורלי פלד: מצד אחד באמת יש את השנים של העבודה של משרד החינוך לטוב, לרע, מקדם יותר מקדם פחות, התקדמות כזו או אחרת.

אורלי פלד: מצד שני, קרה פה משהו בשנים האחרונות.

אורלי פלד: אני חושבת שבדיון הזה הנושא הזה לא עלה.

אורלי פלד: שבעצם התארגנות אנשים מהשטח, ארגונים מהשטח שהתחילו יותר ויותר לזעוק את זעקת את החינוך הסביבתי שאין די במדיניות משרד החינוך, אין די במשאבים של משרד החינוך וצריך לשנות את ההתייחסות לחינוך הסביבתי.

אורלי פלד: וכשאנחנו היינו פה בדיון "הסוער" למדי שהיה פה לפני שנה, היה פה איזשהו דין ודברים בין הממסד לבין הגופים החוץ-ממסדיים שבעצם באנו ותבענו להרחיב את שולחן המשתתפים ולהרחיב את ההתייחסות של הממשלה ושל משרד החינוך גם במשאבים ולא רק באמירות פדגוגיות כאלה ואחרות, על-מנת לאפשר את החינוך הסביבתי.

אורלי פלד: והגענו לאיזה שהן מסקנות, התפרסם בשנה הזאת ואני עשיתי פה איזה שהיא סקירה של נקודות ציון מרכזיות, מה קרה בשנה הזאת, מהדיון הקודם שהתקיים פה בוועדת החינוך.

אורלי פלד: מה קרה מאז ואנחנו רואים שקורים דברים.

אורלי פלד: אבל יש כמה דברים מהותיים שלא קרו וכמה דברים טובים שכן התקבלו ואני חושבת שחשוב שנפרוס אותם.

אורלי פלד: אז אחד הדברים החשובים שקרו משהו שהיה חסר בשנים האחרונות, זה באמת דוחות שנותנים איזה שהיא תמונת מצב איפה אנחנו נמצאים.

אורלי פלד: מה תמונת המצב, איפה אנחנו עומדים, מה קיים, מה לא קיים.

אורלי פלד: מתוך המיפוי הזה כדי לציין לאיפה צריך ללכת.

אורלי פלד: ודוח אחד זה הדוח של המועצה הלאומית לאיכות הסביבה.

מל פולישוק-בלוך: מה זה המועצה הלאומית הזאת?

אורלי פלד: המועצה הלאומית לא קיימת יותר.

מל פולישוק-בלוך: מי הקים אותה?

אורלי פלד: הקימו המשרד לאיכות הסביבה.

אורלי פלד: היתה המועצה הלאומית, היתה שם ועדת חינוך וקהילה ואנחנו בעצם יצרנו את המסמך הראשון שבא וזיהה את הבעיה המרכזית.

מל פולישוק-בלוך: היא נעלמה?

אורלי פלד: המועצה היא נעלמה, אבל ועדת חינוך וקהילה בעצם יוצרת את הפורום החוץ-ממשלתיים שעוסקים בחינוך הסביבתי ומנסים לקדם אותו.

אורלי פלד: ולכן לא סתם יש פה נציגים של גופים שונים, חוץ ממשלתיים שבעצם שותפים לפורום הזה.

אורלי פלד: אז דבר ראשון, פעם ראשונה שאנחנו מסוגלים לעמוד ולראות איזה שהיא תמונת מצב, דבר שהלכנו בעיוורון מסוים לפני זה.

מל פולישוק-בלוך: הדוח שלכם הגיע למשרד לחינוך.

אורלי פלד: בודאי.

אורלי פלד: זה היה בפגישה הקודמת שנמסר גם לשרה לאיכות לסביבה ז"ל וגם נמסר למשרד החינוך.

אורלי פלד: הדבר הנוסף שבאמת מנובמבר האחרון, שאני רואה בו איזשהו צעד נוסף בהגשת דוחות, זה הדוח של הטכניון שטלי טל הציגה והזכירה.

אורלי פלד: לראשונה הצלחנו לזהות פה הסכמות בנושא של החינוך הסביבתי.

אורלי פלד: אחד הדברים שבולטים פה מהדיון בשעה האחרונה שבעצם יש פה ויכוחים וגישות שונות.

אורלי פלד: אני לא מאמינה שהשולחן הזה כרגע מטרתו לפתור איזה גישה נכונה, ובאיזה דרך ובחובה ולא בחובה ובשיטה הזאת, אבל בהחלט הצלחנו לזהות פה איזה שהם קווים מזוהים.

אורלי פלד: אבל אני רוצה לציין את הבעיות המהותיות שאנחנו נתקלנו בהם.

אורלי פלד: והבעיה המהותית מספר אחד שאין אסטרטגיה לאומית לחינוך סביבתי.

אורלי פלד: ולמרות כל ההתקדמויות ולמרות שאנחנו שואפים לדבר הזה, אין מסגרת לאומית-ציבורית, ואני בכוונה שמה דגש על ציבורית כי זה בהחלט שולחן משותף.

יוסי שריד: מה זה אומר?

אורלי פלד: זה אומר שאין מקום שבא ומגבש תפיסת עולם מה מקומו של החינוך הסביבתי, מערכת החינוך הישראלית, גם מהבחינה הפדגוגית-חינוכית וגם מהבחינה התקציבית, כמו שכבודו אמר, שאם אנחנו מגיעים לשרת החינוך והיא צריכה לקבל החלטות, היא צריכה לראות בתמונה כוללת מה המחיר, מה המשמעות, על מה מוותרים, אולי צריך לסדר את הדברים בצורה אחרת.

אורלי פלד: אני לא רוצה לבוא עם המלצות כי לא עשינו את התהליך הזה בינתיים.

יוסי שריד: יכול להיות שאת צודקת, אני אומר רק אמירה קצת פרימיטיבית, שאני בעצמי אני מסכים אתך ואני יודע שכשהיו באים אלי בשתי תקופות כהונה שלי כשר והיו אומרים לי צריך תכנית אב, אז תמיד הייתי אומר שאני רוצה להיות יתום.

יוסי שריד: אני יודע שתכנית אב זה עניין של בזבוז ארבע שנים ואחר-כך אתה מקבל תכנית אב אתה חוזר לנקודת המוצא כי התכנית האב הזו, אתה כבר ידעת לפני שקיבלת אותה.

אורלי פלד: או-קיי, תכנית אב זה איזשהו התייחסות.

יוסי שריד: אגב, הכי קל למשרדי ממשלה להיתפס לעניין הזה של תכנית אב, מי שלא רוצה לעשות יש לו תכנית אב.

אורלי פלד: בכל מקרה, דבר ראשון שאנחנו בעצם תובעים זה ליצור את אותו שולחן משותף בין משרד החינוך למשרד לאיכות הסביבה והגופים שמתעסקים בחינוך הסביבתי על-מנת לגבש איזה שהיא תפיסה כוללת לאומית לנושא הזה.

אורלי פלד: אחד הדברים שאנחנו כן מברכים עליהם זה באמת המינוי של ממונה על הנושא של קידום החינוך לקיימות במשרד החינוך.

אורלי פלד: כי בהחלט הדבר הזה פותח לנו דלת מעבר לדלתות הקיימות שהיו לנו עוד לפני כן, אם זה דרך המפמ"ר למדעי הסביבה וגופים נוספים.

אורלי פלד: ברם, אבל הבעיה שלנו בנושא הזה, כמה התקציב שעומדת לרשותך אילנה זיילר לקידום הקיימות במשרד החינוך?

אילנה זיילר: התקציב הזה הוא לא תקציב ייעודי, יש כאן הרבה מאוד תקציבים.

מל פולישוק-בלוך: בכמה את מעריכה את התקציב הכולל שיש לך, סדרי גודל?

אילנה זיילר: אמנם אין לנו תקציב ייעודי לנושא הזה.

אילנה זיילר: אנחנו תומכים פה ותומכים שם.

מל פולישוק-בלוך: סדרי גודל, חצי מיליון, שלושה מיליון .

אילנה זיילר: יש תקנות תמיכה של 2.5 מיליון ושלושה מיליון ומיליון למועצה לארץ-ישראל יפה.

אילנה זיילר: יש תקציבים.

יוסי שריד: כמה החברה להגנת הטבע קיבלה לפי זיכרונך?

יוסי שריד: הגרף של התמיכה בכם, עולה או יורד?

רקפת כץ: הוא ירד מ-60 מיליון בעבר ל-13 מיליון בהווה.

רקפת כץ: אבל זה בנושא של ידיעת הארץ.

מל פולישוק-בלוך: כפי שאת ובצדק, לימודים לחינוך סביבתי יש להם היבטים שונים.

מל פולישוק-בלוך: אבל הכרת הארץ זה חלק מההיבטים, אי אפשר להתעלם מזה.

מל פולישוק-בלוך: גם הביטוי של טיולים במערכת החינוך או הליכתם לאיזשהו נסיעה לאילת למועדון לילה, גם זה מעיד על כוונות ועל דרך.

מל פולישוק-בלוך: ולכן מקודם כשאמרתי שיד ימין לא משתפת פעולה עם יד שמאל, לדון אני מתכוונת.

מל פולישוק-בלוך: משום אי אפשר להגיד, אפשר להגיד עובדה היא שאומרים את זה, אבל זה לא נכון לומר, שמשרד החינוך מכוון לחינוך סביבתי ובפועל, כפי ששמענו ממך וגם מגורמים אחרים וכפי שאנחנו יודעים, בפועל יש פעולות שמעידות על כך שמשרד החינוך לא חושב שהנושא הזה כל-כך חשוב.

מל פולישוק-בלוך: זאת הנקודה.

אורלי פלד: כי אין אסטרטגיה לאומית.

אורלי פלד: מה שכן קרה כתוצאה של מימונה לנושא של פיתוח בר-קיימא שאנחנו בדיאלוג בינינו אנחנו כן פתחנו כרגע דלת, שבה אנחנו רוצים להיכנס ליצור את אותו שולחן גדול ואת אותה הידברות של הגופים החוץ-ממסדיים עם משרד החינוך והמשרד לאיכות הסביבה.

אורלי פלד: אני אומרת בסופו של דבר, להגיש איזשהו נייר מגובש לשרה.

אורלי פלד: ואני חושבת שיש פה התקדמות.

אורלי פלד: זה דבר אחד.

אורלי פלד: מצד שני, הוזכר פה ישנם קיצוצים משמעותיים בתקציב הגופים העוסקים בנושא.

אורלי פלד: ואני לא אומרת עכשיו אם זה מהזווית הזאת, מהגישה האחרת, והקרנות שתומכים בתחום הזה יש גם גבול כמה הם מסוגלים לממן את העניין.

אורלי פלד: אני אתן רק דוגמה, הרשת הירוקה של קרן קרב ומרכז אשל שפועל בחמש השנים האחרונות, החברה להגנת הטבע החינוך הסביבתי, כל זה ממשאבים של קרנות.

אורלי פלד: קרנות נותנים כסף לחמש-שש שנים.

אורלי פלד: בנושא של החינוך הסביבתי אין לזה תקציב מיוחד וגם הקרנות לא מסוגלים לשאת על כתפיהם איזשהו משהו שהוא צריך להיות באחריות המדינה.

אורלי פלד: יש פה משהו עקרוני איפה אחריות המדיניות בסיפור.

אורלי פלד: ולמרות כל הקשיים האלה שאנחנו מסתכלים על מה שקורה בשטח, אנחנו ארגונים שבאים בשטח, הנושא מסבסד, למרות הקשיים, למרות היעדר המשאבים, למרות הסיטואציה, עדיין לא מאורגנת, יש דרישה מאוד חזקה מהשטח להתעסק בנושא הזה, אם זה בהיבט המדעי, אם זה בהיבט החברתי ואם זה בהיבט האזרחי.

מל פולישוק-בלוך: זאת הראיה וזה גם מה שחבר-הכנסת שריד אמר וזה גם מה שאני טוענת.

מל פולישוק-בלוך: שכל הגופים האלה שאתם מדברת עליהם וכל הפעילות התוססת שקיימת, היא קיימת למרות הממשלה ולא בזכות הממשלה, ואני אומרת את זה באחריות מלאה.

מל פולישוק-בלוך: מה שהממשלה היתה יכולה לעשות כדי להניף את כל הפעילות הזאת היא בעצם היתה צריכה להשקיע מעט כי הדבר רוכשת.

מל פולישוק-בלוך: ולכן אני באה בטענות לממשלה בעניין הזה כי מבחינתי זה הממשלה שמקצה כל-כך מעט למשרד לאיכות הסביבה למשל, אז אני מאשימה את הממשלה, זה לא אותך אלא את הממשלה שמחליטה שתקציב משרד איכות הסביבה מאה ושמונים מיליון.

מל פולישוק-בלוך: גם משרד החינוך עם ה-25 מיליארד ש"ח שלו גם הוא לא חושב שזה אחד הדברים החשובים וגם הוא מקצה לזה יחסית.

מל פולישוק-בלוך: אם אני במקומך תאמיני לי הייתי דבר ראשון בודקת כמה, אגב תלמדי מחבריי גפני ואחרים, הם יודעים למצוא, כמו את אומרת, יש כל מיני תקנות ששמה זה מפוזר, הם יודעים טוב מאוד לפזר את כל התקנות האלה בשביל לדחוף את התורה על מרכיביה השונים.

מל פולישוק-בלוך: ואני אומרת, אין לי בעיה שתדחפי את זה בכל המקומות, אבל תדעי את המפה, תדעי כמה סך-הכל כסף יש לי מכל הגורמים השונים.

מל פולישוק-בלוך: תבואי הנה ותאמרי לי, סך הכל אספתי מכל התקנות השונות 20 מיליון ש"ח, תדעי מה יש לך.

מל פולישוק-בלוך: אם את לא יודעת מה יש לך - את גם לא יכולה לפעול.

מל פולישוק-בלוך: אז אני חוזרת ואומרת, האמירה שלך היא חד-משמעית מחדדת את העניין שהמדינה, הממשלה, לא מבינה את החשיבות של הנושא ולא מקצה לו משאבים.

מל פולישוק-בלוך: וכמובן גם אין מדיניות בהתאם, אי אפשר רק לקבל החלטה בממשלה ולא להקצות לזה משאבים.

אורלי פלד: אני מסכימה ואני רוצה אבל להוסיף שהצד השני של המטבע זה הצד המרכך, שנפתחה לנו דלת.

אורלי פלד: זאת אומרת, אם בשנה שעברה היינו במצב שהדלת היתה סגורה, אני חייבת לציין, ואי אפשר לא לברך על העניין הזה שנפתחה דלת.

אורלי פלד: אנחנו בהחלט בודקים שהדלת הזאת תוביל אותנו למקום אחר.

אורלי פלד: ברשותך אני רוצה לסכם.

אורלי פלד: לכן המסקנות שהגענו במובן הזה, אני מקווה שאנחנו הרחבנו את המעגל של המסכימים מה צריך להיות.

אורלי פלד: וזה קודם כל לקדם יישום והכרה רשמיים של הממשלה בחינוך סביבתי כמרכיב חובה בתכנית הלימודים.

אורלי פלד: זה נאמר בראשית הדברים, זה משהו שאנחנו רוצים לחדד.

אורלי פלד: לקדם תהליך הכשרה בתוך משרד החינוך מרמת מקבלי החלטות ועד הכשרת מנהלים ומורים.

אורלי פלד: זה חייב להיות משהו שהוא חותך בכל המשרד וגם בעניין הזה יש לנו דיאלוג עם ד"ר זיילר איך אנחנו בעצם מתחילים לחולל את התהליך בתוך משרד החינוך.

אורלי פלד: אבל שוב, לולא בית-ספר ללימודי סביבה וקרן פורטר, ד"ר אבי נשר שיושב פה, שהיה נותן את המשאבים לקיים את הזה, אני לא בטוחה שהיינו מסוגלים לקיים וזה הבעיה שאנחנו כל הזמן נתקלים שאנחנו צריכים לממן דברים מקרנות חיצוניות.

ישראל וייסנשטרן: קצת מוגזם מה שאת אומרת.

ישראל וייסנשטרן: המקרה הזה היה תחילת הדרך עם המשרד לאיכות הסביבה וגם משרד החינוך, אבל זה נפל כי מהתקציבים שהוקצו.

אורלי פלד: אנחנו לא מדברים על אותו דבר.

אורלי פלד: אנחנו לא מדברים על ההשתלמויות המקצועיות הייעודיות, אנחנו מבלבלים פה בין דברים.

אורלי פלד: יש את השתלמויות המורים שמתקיימות ומוערכות, על זה אין בכלל אין פה לא ביקורת ולא דבר דומה לו.

אורלי פלד: אנחנו מדברים על תהליך שאנחנו רוצים לקדם מדיניות ותפיסת עולם ואיזה שהיא הסתכלות שפה אחרת, שיח אחר שלוקח את הנושא הסביבתי לתוך מערכת החינוך, זה דורש איזה שהיא התארגנות אחרת.

אורלי פלד: וזה לא פוסל בכלום.

אילנה זיילר: אנחנו נמצאים בהתארגנות.

אורלי פלד: בוודאי.

אורלי פלד: לכן אני אומרת, זה לא פוסל וזה לא סותר.

אורלי פלד: ואנחנו עדיין חוזרים לבקשתנו שתהיה מדיניות כוללת של משרד החינוך, של הממשלה, עם משאבים.

מל פולישוק-בלוך: אני גם לשאול אותך, קודם כל מי מממן אתכם?

אריה נשר: רוב התקציבים אלה תקציבים שאנחנו מגייסים אותם מפעילות עצמאית שלנו.

מל פולישוק-בלוך: עצמאית, מתרומות?

אריה נשר: מתרומות ומפעילות אחרת.

אריה נשר: מה שקורה זה שהמועצה במרכז הלימודים שלנו שכבר קיים משנת 1993 שגם כן קם בחלקו בסיוע של משרד החינוך, אנחנו בשנת 2000 זכינו במכרז של משרד החינוך וזה הכרה של משרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: מה היה המכרז?

אריה נשר: מכרז לנושא ימי העשרה בנושא איכות סביבה.

אריה נשר: אני רק יכול לציין שמאז שהמרכז שלנו קם שזה כמו ציינתי שנת 1993, עברו אצלנו כבר סדר גודל של 135 אלף תלמידים.

אריה נשר: ויש אצלנו מגוון של תכניות לימוד שמפורטות במסמך שנמצא פה אצלך.

אריה נשר: בשנת הלימודים תשס"ה, אנחנו מיזמתנו, מכספים שאנחנו גייסנו, מפעילים ניידת לאיכות סביבה שפועלת בצפון הארץ.

אריה נשר: עד היום נרשמו ארבעת אלפים תלמידים מבתי ספר שונים.

אריה נשר: אנחנו בשיתוף פעולה עם אגד קיבלנו מהם אוטובוס שעליו אנחנו מעמיסים את כל הציוד ומגיעים לבית-הספר, ליום פעילות בנושא איכות סביבה.

אריה נשר: זה דבר חדש, אנחנו מקווים שמשרד החינוך יצטרף אלינו גם כן בנושא הזה.

מל פולישוק-בלוך: המכרז הזה שאתה מדבר עליו, מה היה ההיקף שלו?

אריה נשר: מיליון ומאה.

אריה נשר: כך שאני בהחלט חייב גם להצטרף פה, אני משלב פה שנים דברים, פה גם את מרכז אשל וגם את משרד החינוך ואני בהחלט חושב שמשרד החינוך בנושא הזה יש לו גם הכרה, גם הסכמה וגם הבנה.

אריה נשר: אבל אני מסכים שהפעילות היא בהחלט נעשית בהרבה מאוד יזמה של גופים וולונטריים כאלה ואחרים.

אריה נשר: ואין ספק שאני מצטרף פה למה שנאמר שבאמת צריך לקחת ולקמט את זה.

אריה נשר: תכנית האב היא לא רעה וצריך לשבת ולראות איך באמת מה יש ומה הולכים הלאה.

אריה נשר: ובקטע הזה אני חושב שמי שצריך להוביל זה שני הגופים האלה, זה שהמשרד לאיכות הסביבה ומשרד החינוך שיש להם את הנתונים אני חושב, ורק צריך לשבת ולראות לאיזה כיוונים הולכים.

אריה נשר: כי אני לא חושב שהתקציבים הם שואפים אפס, הם נמוכים, אבל הם לא אפס.

אריה נשר: ונעשה הרבה מאוד בשטח, גם בבתי-הספר וגם בגופים וולונטריים.

מל פולישוק-בלוך: קודם כל אני מברכת על העשייה.

מל פולישוק-בלוך: אני באמת קיבלתי איזה פרסום הביתה של המועצה לישראל יפה, ותהיתי מאיפה זה מגיע, אני שמחה לשמוע, אני אעיין בזה כמובן.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לשמוע את המשרד לאיכות הסביבה.

זיוית לינדר: כל קודם אני מאוד מברכת על קיום הישיבה הזו, אני חושבת שדיון בנושא החינוך סביבתי פה המקום שכולנו רוצים להיות פה.

זיוית לינדר: מפני שבאמת צריך לפתח ראייה יותר רחבה על התחום הזה.

זיוית לינדר: הגופים שיושבים בשולחן הזה רובם בקשרי עבודה אתנו ארוכי שנים.

זיוית לינדר: המשרד לאיכות הסביבה באמת הכיר במהלך השנים את כוחם של הארגונים החוץ ממסדיים לעשות ולפעול בתחום הזה ולקדם את הנושא.

זיוית לינדר: בשנים האחרונות באמת שיתוף הפעולה עם משרד החינוך מאוד התגבר ואני חושבת שזה חשוב מאוד ופתח דלתות שמאוד משמעותיות לקידום הנושא.

זיוית לינדר: העובדה שחסרים תקציבים היא איננה סוד.

זיוית לינדר: אנחנו הרבה שנים מנסים במשאבים הלא גדולים שיש לנו לפתח ולקדם אותו.

זיוית לינדר: אנחנו תומכים בארגונים חוץ מוסדיים, אנחנו תומכים בבתי-הספר, אנחנו מנסים להעלות את קרנו של הנושא בתור נושא שיש מה לומר פה, יש מה לעשות בו.

זיוית לינדר: ולבית-הספר בית-הספר כבית-ספר וכקהילה נתרם מלהיות נושא איכות הסביבה אחד הנושאים שפועלים בתוך בית-הספר.

זיוית לינדר: בסך-הכל אני מסכימה עם ד"ר אילנה זיילר, אנחנו נמצאים היום בתהליך שהחל.

זיוית לינדר: הוא תהליך משותף שלנו עם משרד החינוך שהנושא של החינוך לקיימות פתח אליו את הדלת בצורה הרבה יותר משמעותית וזה מאוד חשוב.

זיוית לינדר: הועלו פה גישות שונות איך צריך לעשות את זה.

זיוית לינדר: אני מסכימה עם אורלי פלד, אנחנו עוד לא הגענו לשורה התחתונה של מה המסקנה באמת, מהי הדרך הנכונה שתהיה האפקטיבית ביותר.

זיוית לינדר: כמובן גם בהתחשב במשאבים שעומדים לרשותנו וביכולות של משרד החינוך להכניס את זה כנושא כזה או אחר.

מאירה הלפר: אני רוצה להוסיף כמה מלים מהשטח קצת.

מאירה הלפר: אני רכזת של מחוז ירושלים למעלה מ-10 כרכזת חינוך.

מאירה הלפר: התמונה שהוצגה היא מהשטח אני חושבת שהיא קצת יותר מדי שחורה.

מל פולישוק-בלוך: את סגנית מנהלת אגף חינוך?

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת שיש אגף חינוך?

מאירה הלפר: יש אגף חינוך והסברה במשרד לאיכות הסביבה, הוא קיים שם כבר 15 שנה.

מל פולישוק-בלוך: מה תקציבו?

מאירה הלפר: הוא עומד השנה על 700 אלף ש"ח לכל ששת המחוזות.

מאירה הלפר: והמשרד מאפשר לנו לגייס לפעמים כמה מאות נוספים.

מאירה הלפר: אבל בוודאי שאנחנו לא עוברים את המיליון.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו אתם מבינים כמה זה מעליב.

מאירה הלפר: משרד החינוך אומר שהנושא נורא חשוב והוא מקצה לזה ככה.

מאירה הלפר: המשרד לאיכות הסביבה גם כן כל שר שנכנס מודיע בריש גלי שהחינוך הסביבתי בנפשו וזה הכי חשוב ומקציב משהו שצריך טלסקופ בשביל לראות אותו.

מאירה הלפר: ככה הדברים מתנהלים.

מאירה הלפר: ויחד עם קיצוץ ויחד עם התקציבים במשך ה-10 שנים שאני בתפקיד, שהיה בדיוק לפני שנת איכות הסביבה, יש העצמה עצומה כמה הנושא הזה עלה על סדר היום הציבורי, גם במערכת החינוך וגם מחוץ.

מאירה הלפר: זאת אומרת, שבכל זאת דברים נעשים.

מאירה הלפר: כאשר הפניות הם ממנהלים, ממורים, מגננות, מהורים, מוועדי הורים שאומרים: "אנחנו רוצים שהילדים הפרטיים שלנו או בכיתות שאנחנו מלמדים, יעשו יותר".

מאירה הלפר: עכשיו איך אנחנו עושים את הדברים האלה עם מינימום תקציבים.

מאירה הלפר: לטעמי האישי אם היה אפשר לשים שעה במערכת זה נפלא, אבל צריך לקמט כמה זה שעה נוספת במערכת לכל מערכת החינוך.

מאירה הלפר: אני חושבת שאין על מה לדבר, אני חושבת שזה בלתי אפשרי.

מאירה הלפר: ככה אני רואה את זה ולכן גם היה קשר שיוסי שריד השר לאיכות הסביבה הוא הכריז על הנושא הזה כמאוד חשוב.

מאירה הלפר: כשהוא ראה את הנושא מהמשקפיים של שר החינוך הוא הבין שזה לא כל-כך פשוט כי צריך בשביל זה המון כסף.

מאירה הלפר: ולכן הדרך שבה עכשיו העניינים מתנהלים, ואני חושבת שהיא דרך טובה בגיוסים התקציביים, היא דווקא דרך נושא הקיימות.

מאירה הלפר: אמנם זה נראה הצהרות ומלים, אבל מתחת להצהרות האלה יש עשייה, יש תכנים, יש אפשרות לשבת עם בתי-הספר ולהגיד, אפשר לעשות זה וזה וזה.

מאירה הלפר: גם בלי תקציב.

מאירה הלפר: אני חושבת שמתחוללת איזה שהיא עשייה.

מאירה הלפר: נכון שהנושא עדיין לא מטופל כמו שצריך, כולנו חשים תסכול, אבל אני חושבת שיש כן מקום לאופטימיות ואני חושבת שאנחנו כן בכיוון נכון.

מל פולישוק-בלוך: בסדר, הכיוון הוא נכון אבל הטענה שלי ואני אומרת את זה אגב כמעט בכל ישיבה בזמן האחרון כי אנחנו עוסקים הרבה בנושא תקציב משרד החינוך בהיבטים השונים.

מל פולישוק-בלוך: גם כשאני מתייחסת לתחום הערכי של ערכים כי בכל זאת אני עדיין מתעקשת לראות את בתי-הספר כמקום שבו מקנים ערכים ולא רק למידה.

מל פולישוק-בלוך: ואני חוזרת וטוענת, לעניות דעתי שאני אמנם לא מומחית גדולה כמוכם, אבל אני חושבת תחת הכותרת של החינוך הסביבתי, נקרא לזה כדור-הארץ, גי גיאוגרפיה, סביבה, הכל כקומפלקס אחד.

מל פולישוק-בלוך: אני טוענת שאת יכולה ללמד פיזיקה ואת יכולה ללמד ביולוגיה ואת יכולה ללמד כימיה ואולי זה יותר נכון, במיוחד בבית-הספר היסודי ובגן-הילדים ללמד תחת הכותרת חינוך סביבתי תהליכים בכימיה ובפיזיקה מאשר לקרוא לשיעור "מדעים" שמפחיד את הילדים.

מל פולישוק-בלוך: ואני הרבה פעמים ישבתי, עוד בתקופה כשהייתי מורה ולימדתי את הילדים, הילדים היו שואלים אותי: "רגע, המורה זה באמת פיזיקה או זה כימיה".

מל פולישוק-בלוך: להפך לילדים אפילו לפעמים יש רתיעה מהשמות האלה.

מל פולישוק-בלוך: וכשאנחנו מלמדים אותם מהסביבה וזה גם אמר יוסי שריד, אז הרבה יותר קל להתחבר לילדים ובאמת לתת להם מה שאנחנו רואים כחדוות הלימוד.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת לכם, יכול להיות שאתם מנסים לעשות.

אילנה זיילר: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

מל פולישוק-בלוך: אבל מה שאני מנסה לומר הוא שאני כשאני מסתכלת מהמקרה הפרטי שלי בבית, מה לעשות אני תמיד חוזרת ואומרת את זה, יש לי ילד בכיתה ב' אז אני מכירה את השטח.

מל פולישוק-בלוך: ושאני רואה מה לא עושים, אז אני לא רואה את זה.

מל פולישוק-בלוך: ואני מדברת על מקומות שהם לא מצוקה מצוקה, מקום כמו שאני גרה בו הוא לא מצוקה, ובכל זאת לא עושים את זה.

מל פולישוק-בלוך: דיברנו רבות על הטיולים ברחבי המדינה ואנחנו נקדיש לזה ישיבה ספציפית על הנסיעות ועל הסיורים הלימודיים.

מל פולישוק-בלוך: אבל בשביל ללמד את השלולית יוצאים לשלולית שבחצר ולא צריכים לבזבז על זה כסף, זה לא עולה כסף.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם מערכת החינוך כמו שאני רואה אותה בנויה בצורה מאוד קשיחה על שיעורים בכיתה ולא מבינה שהחינוך הלא פורמלי והלא פרונטלי הוא הרבה יותר יעיל ורצוי, אני רואה בזה את שורש הבעיה.

מל פולישוק-בלוך: וזה בא לידי ביטוי בעיקר בתחום שאנחנו מדברים עליו.

אילנה זיילר: אבל זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

מל פולישוק-בלוך: אבל אתם לא עושים את זה בשטח, אולי יש לכם כוונות, אבל זה לא עובד בשטח.

אילנה זיילר: זה לא נכון.

אילנה זיילר: סליחה, זה לא יפה להגיד אני מתנצלת, אנחנו בשטח עושים.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו בסיורים בלוד ובחדרה ברעננה.

אילנה זיילר: אנחנו נעביר לך רשימה, זיוית ואני.

אילנה זיילר: לראות פעילויות נהדרות, החל מתצפית ונדידת ציפורים ועבור לבתי-הספר ועבור לערוץ נחל.

אילנה זיילר: נעביר לך את כל הרשימה ואני אשמח מאוד אם תראי בדיוק.

אילנה זיילר: ופה הויכוח אולי עם טלי ואנשים נוספים שדווקא בבית-הספר היסודי ובגן-הילדים.

אילנה זיילר: תלכי לראשון לציון תראי שם פעולה מדהימה בגנים של איכות סביבה.

מל פולישוק-בלוך: טוב, אז אני אשמח לקבל את החומר.

אילנה זיילר: אנחנו נמצאים בתוך עשייה מאוד מרשימה.

רות רגב: את הגוף שאני מייצגת, קרן קיימת לישראל אני חושבת שכולנו מכירים ואני לא ארחיב כאן את הדיבור על כך שפיתוח בר-קיימא והנושא הוא נר לרגלה של הארגון.

רות רגב: ואכן קיימת גם ועדה דירקטוריונית מיוצגת שחבר בה מנהל אותה דווקא מנהל מכון אשל שהוא חבר דירקטוריון.

רות רגב: אנחנו עובדים עם משרד החינוך ועם כל הגופים בנושא הזה.

רות רגב: אני רוצה רק לומר דבר אחד.

רות רגב: אין כמו החינוך הסביבתי שהוא נמדד בעצם בשינוי התנהגות ועמדות.

רות רגב: זאת אומרת, זה לא מדובר על ידע, מדובר על תופעות שאנחנו באמת מנסים לראות איך כיצד ההתנהגות עצמה משתנה.

רות רגב: כיצד הלמידה של התלמיד משתנה.

רות רגב: ואני מצטרפת למה שאמר יוסי שריד ואני גם רוצה לחדד את זה.

רות רגב: ללא עוצמת החוויה האם אנחנו נשארים במסגרת הכיתה, אין לזה משמעות.

רות רגב: מדובר בשיעור פרונטלי שהוא לא מהווה את אותו שינוי שאנחנו מבקשים.

רות רגב: אני רק רוצה לחדד שמדובר כאן בחינוך לעשירים, מדובר כאן בנושא שאכן אותם בתי-ספר שרוצים שזה יבוא, הם בדרך-כלל שואפים את הנטיה מהחינוך בחוץ-לארץ שזה מאוד מתקדם שם כל הנושא האקולוגי וכדור-הארץ והקיימות והדיאלוג עם הטבע, הם נושאים מאוד מתקדמים בארצות מערב.

רות רגב: ויש כאן בתי-ספר שאכן קיבלו את זה.

רות רגב: אבל הנטייה היא באה מהם.

רות רגב: איפה זה חסר לנו?

רות רגב: זה חסר לנו ביישובי פריפריה שבאמת יש להם עניין, שסדר העדיפות הוא כזה שצריך לכוון אותו מלמעלה.

מל פולישוק-בלוך: כמה קרן קיימת משקיעה בנושא הזה?

מל פולישוק-בלוך: מה היא משקיעה, מה היא עושה?

רות רגב: היות וכל תקציב קרן הקיימת בצורה זו או אחרת מיועד לרווחת הקהילה, לפיתוח.

רות רגב: קשה לי לומר שאגף החינוך תקציב ישיר, אלא באמת כל מה שאנחנו עושים, אם זה בפיתוח הפארקים וזה אנחנו עושים הקהילה היום.

רות רגב: מה שמדובר באמת בתקציב משמעותי מאוד.

מל פולישוק-בלוך: סדרי גודל של מיליונים?

רות רגב: אבל בבתי-ספר אנחנו משקיעים ומתקצבים.

רות רגב: אנחנו מסבסדים את הפעילות, התלמיד משתתף.

רות רגב: נכון, אף פעם זה לא מכסה את מרחב הפעילות, אנחנו מסבסדים את הפעילות הייתי אומרת שבשנה גרועה כמו שהיתה לנו השנה, כי קיצצו לנו את התקציב, בין 7 ל-10 מיליון ש"ח בשנה.

רות רגב: כשהיא מדברת בעיקר על התייחסות לקבוצות מיוחדות באוכלוסייה, לקבוצות של מנהיגות צעירה שעושות אתנו קורסים.

מל פולישוק-בלוך: לכמה אנשים אתם מגיעים בפעילות האלה של החינוך?

רות רגב: אנחנו מדברים על סדר גודל, אם אני מדברת למשל על פעילות לקראת ט"ו בשבט, שהיא לא מסתיימת בנטיעות, אלא היא בהחלט פעילות חווייתית של בר-קיימא ושיעורים בכיתה, אנחנו מדברים בסדר גודל של 70 אלף תלמידים.

רות רגב: אבל בפעילות יותר ממושכת של שלושה וארבעה ימים שבהם הם באים למרכזי השדה ולניצנה ולפעילות ביערות ולפעילות בתנועות הנוער ופעילות של מנהיגות וכו', אנחנו מדברים על סדר גודל שהייתי אומרת בפעילות אינטנסיבית של קרוב ל-30 אלף תלמידים.

רות רגב: עכשיו לגבי המחנכים שבעיני זה הנושא שלשמו באתי.

רות רגב: מרבית המחנכים לא חשופים לחשיבות הנושא.

רות רגב: אלא אם זה בא להם בדרך שלהם.

רות רגב: זאת אומרת, הם מלכתחילה משוחדים והם הופכים להיות הקנאים לנושא בבית-הספר וזה יופי.

רות רגב: אבל יש תופעה מאוד מעניינת מי שנחשף לנושא הוא נדלק.

רות רגב: אנחנו רואים בזה בפרוייקט שאנחנו עושים עם עולים חדשים ויישובי פריפריה פרוייקט בשם מעו"ף, שם אנחנו העברנו הכשרה כ-1,000 מחנכים שעוסקים בנושא.

רות רגב: והם נדלקו לנושא, אבל זאת היתה בשבילם תגלית.

רות רגב: היתה חשיפה ולא מספיק חד-פעמי.

רות רגב: ולכן אני רואה את הגורם הכי חשוב בהעברת המסר קודם כל למחנכים ולדעתי, אם לא נדבר בד בבד גם על כל התופעה של העלויות לתלמיד שכרוכות בפעילות הזאת, לא עשינו שום דבר.

רות רגב: כי השעה בכיתה עם כל חשיבותה היא רק הכנה צריכה להיות לפעילות חווייתית.

מיכל שמאי: אני מייצגת תכנית שהיא לא ממשלתית, שנקראת "הרשת הירוקה".

מיכל שמאי: זה תכנית של קרן קרב, היא בשיתוף עם מרכז השל.

מיכל שמאי: אני רוצה להעיר כמה דברים, אני רוצה לחזק כמה דברים שנאמרו פה.

מיכל שמאי: קודם כל, הרשת הירוקה כולה נתמכת על-ידי קרן קרב ולאור הקיצוצים שבאמת הקרנות עוברים וקרן קרב כרגע גם.

מיכל שמאי: אז הפעילות של הרשת כנראה לא ברור אם תימשך.

מיכל שמאי: וזה סוג של אמירה שבאמת מחזקת את דבריה של אורלי שההסתמכות של המערכת הממשלתית על גופים לא ממשלתיים לקדם את החינוך הסביבתי, לא יכולה להימשך.

מיכל שמאי: זאת אומרת, הגופים הלא ממשלתיים קורסים תחת המערך שבעצם בקושי מקבלים תמיכה מהמערכת הממשלתית.

מיכל שמאי: ויש סכנה שהמערכת הלא ממשלתית לא תוכל להמשיך למלא את החסר.

מיכל שמאי: ואני חושבת שמאוד חשוב להבין את זה בהמשך הדיון שבעצם אנחנו מגיעים לאיזשהו סוף דרך שבו חייבים להתחבר לעבוד ביחד, אחרת בעצם הדברים שנעשו על-ידי הגופים הממשלתיים עד עתה לא יוכלו להימשך.

מיכל שמאי: הרשת הירוקה פועלת ב-50 בתי-ספר באופן מאוד אינטנסיבי לפתח מנהיגות סביבתית.

מיכל שמאי: אנחנו גם אחראים על הארגון של כנס, ההוצאה של כל מיני חוברות.

מיכל שמאי: הדבר הנוסף שאני רוצה להעיר עליו זה באמת הכיוון הזה שבו התפיסה שבה אפשר להנחיל תפיסה סביבתית על-ידי חיבור נקודות.

מיכל שמאי: זאת אומרת, אם אנחנו נחבר את הנקודות וניצור איזה תמונה סביבתית בתוך בית-הספר.

מיכל שמאי: ילד ייחשף קצת לסביבה פה וקצת לסביבה שם.

מיכל שמאי: אני אישית מתוך מה שאני רואה בשטח, לא רואה את זה עובד.

מיכל שמאי: ילדים לא מקבלים תפיסה סביבתית על-ידי חיבור נקודות.

מיכל שמאי: אני מסכימה מאוד עם טלי טל, צריך קודם לגבש את התפיסה ואחר-כך אם זה מתקיים במקומות מסוימים, מה טוב.

מיכל שמאי: אם לא, את זה צריך למלא, מה גם שהחלק החסר ביותר בגישה הזאת היא הכשרה של מחנכים, אנשי חינוך סביבתי.

מיכל שמאי: מורה למדעים אם יש פרק אחד שעוסק בסביבה, לא לומדת שום דבר בנושא, כל עוד זה לא נחשב כנושא בבית-ספר ואני לא רואה את זה כנושא בבית-ספר.

מיכל שמאי: בחוויה שלי בבתי-ספר אני רואה חלל, פנוי, ענק שאנחנו כבר לא יכולים למלא אותו עם הכוחות שלנו.

מיכל שמאי: וזה בהחלט פניה שמשרד החינוך ואני מאוד מזדהה עם התקציב שלכם, אני לא יכולה להבין איך אתם מרגישים שבתוך תקציב כזה אפשר לפעול ולעשות.

מיכל שמאי: אני מרגישה נזק ענק שנגרם לשטח מתוך קיצוץ התקציבים שאנחנו עוברים.

יעל גבריאלי: אני רוצה להגיד שאחד הדברים שבולטים פה מסביב לשולחן, זה שמעבר למשרדי הממשלה יש הרבה מאוד גופים חוץ ממשלתיים שעוסקים בנושא הזה וזה מטבע הדברים בנושא סביבה.

יעל גבריאלי: כלומר, בנושא סביבה יש משהו שבעצם של כלב השמירה של החברה שבא ומתריע על דברים.

יעל גבריאלי: זה אופייני לכל העולם לא רק אצלנו.

יעל גבריאלי: אחת הבעיות הקשות היא שאין ערוצי תמיכה ייעודיים לנושא הזה.

יעל גבריאלי: כשם שיש ערוץ תמיכה ייעודי מינהל חברה ונוער ותנועות נוער למשל.

יעל גבריאלי: כשם שיש ערוצי תמיכה במוסדות תרבות.

יעל גבריאלי: אין ערוצי תמיכה ייעודיים לנושא הזה וגם היום המשרד לאיכות הסביבה מתוך התקציב שלו אם בעבר הוא היה מסוגל לתמוך בגופים אחרים מחוץ למשרד, היום הוא בעצם מקיים רק את פעילותו הוא.

יעל גבריאלי: וקשה לו מאוד לפי מה שאני שמעתי מזיוית עדכונים לגבי תקציב השנה הבאה, היא לא יוכל לתמוך בגופים שמחוץ.

יעל גבריאלי: אז אני היום כגוף שעוסק בחינוך סביבתי, בעצם אין לי מקורות תמיכה מתוך הממשלה.

יעל גבריאלי: ואני חושבת שזהו מצב שלא יעלה על הדעת.

יעל גבריאלי: הממשלה היתה צריכה למצוא ערוצי תמיכה שבהם היא מעודדת את הפעילות מהשטח, מעודדת את אותה פעילות שקיימת בכל אותם גופים, כי זה אופי הדברים.

יעל גבריאלי: זה כמו שבסיטואציה היתה לוקחת על עצמה לנהל את תנועות הנוער, זה הרי לא יעלה על הדעת.

יעל גבריאלי: אז גם כאן בנושא של החינוך הסביבתי.

אריה נשר: אני מנהל את בית-ספר ללימודי סביבה באוניברסיטת תל-אביב.

אריה נשר: בית-ספר ללימודי סביבה קם לפני כארבע שנים.

אריה נשר: הוא בית-ספר מולטי דיסציפליניארי שלא שייך לפקולטה.

אריה נשר: שהמטרה שלו זה לקדם את לימודי הסביבה עם הפקולטות השונות.

מל פולישוק-בלוך: באיזה פקולטות שונות מחוברות אליכם?

אריה נשר: הוא מחובר לפקולטה לאומניות, דרך אדריכלות, הוא מחובר למשפטים דרך תכנית במשפט סביבתי, הוא מחובר בהיבט מחקרי עם הפקולטה למדעי החיים, הנדסה, מדעים מדויקים.

אריה נשר: אנחנו הצגנו באחד הדיונים אצלך המחקרים שנעשים היום בנושא טכנולוגיות סביבתיות.

אריה נשר: שיש לנו קרנות וכספים שבאים חלקם ממשלת איטליה.

אריה נשר: זאת אומרת, הכוונה שלו לגרום לאנשי האקדמיה לעבוד בהיבט הסביבתי בין תחומי ולקדם את הידע וכמובן אחת המטרות שהידע הזה ייצא החוצה.

מל פולישוק-בלוך: החלום שלי שתפותח פה טכנולוגיה סביבתית, תעשייה סביבתית שההיקפים שלה בעולם הם 500 מיליארד דולר, שתבינו את ההיקפים, ורק בישראל זה חלקי כפרומיל.

מל פולישוק-בלוך: ואם היה לנו אפשרות באמת לפתח את זה, יכולנו אז לחלום על איזשהו אחוז לטובת החינוך מתוך הזה.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה בגדר חלום.

אריה נשר: כרגע אנחנו עומדים להתחיל את זה מכמה מקורות בינלאומיים, על המודל האיטלקי.

אריה נשר: אבל אני רוצה לחזור לחינוך הסביבתי.

אריה נשר: הבית-ספר אמר לעצמו שאחד התחומים הוא נכנס לחינוך הסביבתי.

אריה נשר: איך שהוא נכנס לפני שלוש וחצי שנים, הפרוייקט הראשון שהוא העלה זה בשילוב המשרד לאיכות הסביבה ומשרד החינוך.

אריה נשר: היתה הצהרה, היתה השרה, היתה מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה ומנכ"לית משרד החינוך, באו גזרו את הסרט, ניתן כסף והיה פוש למובילי סביבה.

אריה נשר: מורים בעל-יסודי ושמענו כל הזמן, הבעיה המרכזית שהמורים לגיאוגרפיה או מדעים לא יודעים מה זה מדעי הסביבה ולימודי הסביבה.

אריה נשר: ועד שהמטרה הזאת לא תיכנס לעומק, באותו קורס ישראל היה שותף לכל אורך הדרך, הוא ראה, נתן את מיטב האנשים באקדמיה בפנים ורצינו להמשיך את הקורס, זה היה קורס של שנתיים.

אריה נשר: משרד לאיכות הסביבה מקוצץ, משרד החינוך לא ראה את זה בחשיבות גבוהה.

אריה נשר: ישראל הקצה כמה שאפשר.

מל פולישוק-בלוך: כמה אנשים השתתפו?

מנשה נשר: כל הקורס מדובר על 100 אלף ש"ח שזה נעשה או 150 אלף ש"ח, שהיה גם מטעם בית-ספר, ישראל היה מסוגל לגייס ממשרד החינוך סך הכל 15 או 20 אלף ש"ח, זה הכל.

זיוית לינדר: המשרד לאיכות הסביבה נתן 80 אלף ש"ח.

מנשה נשר: זה נכון.

מנשה נשר: אבל מה שאני אומר זה מראה על איזה מספרים אנחנו מדברים.

מנשה נשר: ועכשיו רוצה לתת לך את הסיפור המעניין.

מנשה נשר: ראינו שברמה ואני פה לא מאשים, כי אנשים בשטח רוצים, אבל השרה או לא חשוב מה, ניסתה ולא הצליחה, אני דיברתי אתה, ואמרנו: "או-קיי בוא נלך למגזר המוניציפאלי".

מנשה נשר: בעיריית תל-אביב נכון להיום, אני לא יודע אם חלק מהאנשים יודעים, חלק נעשה בזכות הארגונים הסביבתיים, יש מהפכה.

מנשה נשר: ראש העיר, אנחנו התחלנו עם פרוייקט "20-20", לחטיבות ביניים, סטודנטים לקחו פרוייקטים וסרטים בתוך בית-הספר עם המשוגעים לדבר בתוך בית-הספר.

מנשה נשר: אנחנו הבאנו כסף, ראש עיריית תל-אביב הביא כסף והיום זה שנה שלישית.

מנשה נשר: ההליך הזה עכשיו מתחיל בגני-ילדים ובבתי-ספר יסודיים.

מנשה נשר: והם בתוך התקציבים עצמם, כאשר ראש העיר גם נותן כסף ויש להם שיטת חינוך ספציפית שכרגע בבתי-ספר יסודיים יש צוות מורים ומורות רצים עם זה.

מנשה נשר: אנחנו כבית-ספר ללימודי סביבה נותנים עזרה של הסטודנטים שכבר לקחו קורסים אם באדריכלות, אם בגיאוגרפיה, שזה היה 18 סטודנטים שעוזרים, כי אין אפשרות להכשרה, לפחות עוזרים למורים לטבע והמורים לגיאוגרפיה להבין מה המשמעות.

מנשה נשר: ונוסף לכך, פרח סביבה שמשרד החינוך מממן, לקחנו אותם והם נכנסים כעזר בבתי-הספר היסודיים.

מנשה נשר: מנסים עם מה שיש.

מנשה נשר: אבל מה שאני מדגיש פה, היתה החלטה של רמה מוניציפאלית שזה חשוב לה ומינהל החינוך על כל רבדיו ויש הליך דינמי שקורה.

מנשה נשר: לסחוף את המשרד לאיכות הסביבה ומשרד החינוך בגלל שאין להם את הכספים, לא שהם לא רוצים, פשוט אין להם משאבים.

מל פולישוק-בלוך: יש להם המון משאבים, זה הכל עניין של סדרי עדיפויות.

מנשה נשר: משאבים לנושא הזה.

מנשה נשר: במשרד החינוך המפקחת האזורית שותפה אבל לא בכסף, ברצון.

מנשה נשר: נכון להיום העסק מקבל דינמיקה והגופים הסביבתיים מעורבים בזה.

מנשה נשר: אבל שום דוגמה מקומית ברמה מוניציפאלית בעיר שהיא יחסית חזקה, אבל עם הגופים הלאומיים לא הולכים וזה לא מזיז.

מנשה נשר: אנחנו מבקשים ממנכ"לית משרד החינוך לשבת ולדון בנושא כבר חודשיים ולא מצאנו אותה עם במה.

אילנה זיילר: אני מבקשת שלוש הערות.

אילנה זיילר: אל"ף, להערה של אורלי פלד לגבי הצורך בניסוח אסטרטגיה לאומית וכו'.

אילנה זיילר: אני סבורה, יכול להיות שאני טועה, אני סבורה שצוות המנכ"לים שיושב במשרד לאיכות הסביבה מייצג את המשרדים כולם בעצם נמצא בעיצומו של תהליך כזה, נכון שזה תהליך פנים ממשלתי, אבל אנחנו גזרנו ממנו, חבר-הכנסת לא נתן לי להמשיך בנקודה הזאת.

אילנה זיילר: אבל אנחנו גזרנו מתוך החלטת הממשלה את המחויבות של משרד החינוך לפתח לפחות למשרד עצמו את האסטרטגיה שלו שכוללת: התייחסות להכשרת מורים והתייחסות לתשתיות.

מל פולישוק-בלוך: אבל זה עוד לא הושלם, זה רק בהתנהלות?

אילנה זיילר: ודאי שלא, אנחנו רק עובדים זה.

מל פולישוק-בלוך: מתי זה יושלם?

אילנה זיילר: אני מתארת לעצמי עד סוף שנת הלימודים, אנחנו ודאי נגיש.

מל פולישוק-בלוך: למה כל-כך הרבה זמן?

אילנה זיילר: מפני שהמהלך הזה לוקח זמן.

אילנה זיילר: אנחנו נמצאים כרגע בקשר, אנחנו עובדים עם המשרד לאיכות הסביבה.

אילנה זיילר: נמצאים כעת בקשר עם כל הארגונים החוץ ממשלתיים בנושא הזה.

אילנה זיילר: והתכנית מתפתחת ואנחנו צריכים להביא אותה, יכול להיות שזה יהיה קצת קודם, אני לא רוצה להתחייב לפרוטוקול תאריך, אבל אנחנו עובדים על המהלך הזה.

אילנה זיילר: שתהיינה לנו בוודאי השתלמויות כספיות משמעותיות מאוד ואנחנו נגיש את התכנית הזאת למפמ"ר ולמנכ"לית, עם כמובן עם מפרט תקציבי מה זה אומר מבחינת הכשרת מורים, מה זה אומר מבחינת בינוי, מה זה אומר מבחינת תשתיות טכנולוגיות, מה זה אומר מבחינת התנהלות בתוך בית-הספר.

אילנה זיילר: אז זאת אמירה אחת.

אילנה זיילר: אני מניחה שזה לא מספק את הגופים החוץ ממשלתיים לגבי אסטרטגיה לאומית, אבל לפחות המשרד מודע לזה, הקים את הצוות, הצוות עובד נמצא מגיש את המסקנות שלו ומסקנות ביניים הוגשו כבר בישיבת הממשלה הקודמת.

אילנה זיילר: את המסקנות הבאות נגיש בהמשך.

אילנה זיילר: דיווחנו על כך גם בישיבה כאן לפני שנה.

מל פולישוק-בלוך: גם לפני שנה שאלו את אותה שאלה שאני שאלתי?

אילנה זיילר: לא, לא, לפני שנה התחלנו רק.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, להכין תכנית לוקח שנתיים את אומרת?

אילנה זיילר: להכין תכניות אסטרטגיות למערכת לוקח זמן, אני לא אומרת שנתיים, אני לא אומרת שנה.

אילנה זיילר: אנחנו התחלנו לפני מספר חודשים, אנחנו עובדים על כך ועובדים באותו קצב שהמשרד יכול לעבוד ולעמוד בו.

אילנה זיילר: הדבר השני, אני חושבת שהוצאת חוזר המנכ"ל להכרזות על שבוע איכות הסביבה בכל המהלכים שנעשים היום בשטח גם המשרד לאיכות הסביבה, וסליחה שאני חוזרת על עצמי, גם אם התקציבים הם לא גדולים, אז ישנם תקציבים של תמיכות למיניהם בצורות שונות גופים שמגיעים לידי 15-20 מיליון ש"ח, אני מוכנה לבדוק את זה.

אילנה זיילר: התקציב של מב"ס הוא 400 מיליון ש"ח לפעילויות.

אילנה זיילר: לי אין תקציביים ייעודיים לנושא הזה, אני לא חושבת שאני צריכה כרגע.

אילנה זיילר: כי מה שאנחנו עוסקים כרגע זה בהעברת המודעות לבתי-הספר דרך המדריכים של המשרד לאיכות הסביבה, דרך רפרנטורה בכל מחוז לנושא הזה לבתי-הספר.

אילנה זיילר: המסר עובר, המסר מחלחל.

אילנה זיילר: את לא יכולה לעשות שינוי מערכתי דרמטי.

מל פולישוק-בלוך: ממה שאני מבינה פה המסר מחלחל מלמטה למעלה, לא מלמעלה למטה.

אילנה זיילר: לא, המסר מחלחל בדו-כיווני, המסר מחלחל גם מלמעלה למטה וגם מלמטה למעלה.

אילנה זיילר: לו היית רואה את ההיענות לשבוע איכות הסביבה בשנה שעברה, היית רואה בדיוק איך זה בדיוק, דו-כיווני.

אילנה זיילר: אותו דבר השנה, אנחנו כבר הודענו לבתי-הספר, בתי-הספר נערכים נרשמים, התהליך הזה מתרחש ואני סבורה שאי אפשר בהינף יד לשנות התנהלות של מערכת דווקא כשאת רוצה להגיע מהגיל הרך.

אילנה זיילר: דווקא שאת רוצה שזה יהיה חלק מהתנסות חווייתית של ילדים, שאת רוצה שזאת לא תהיה למידה פורמלית.

אילנה זיילר: אני האחרונה שאני חושבת ואני מניחה ואורלי כאן אמרה, אנחנו עוד לא אמרנו את המילה האחרונה, אבל אני האחרונה שחושבת שבגיל הרך יש מקום לשיעור במערכת, ואמרתי את זה כבר קודם שנקבע שיעור איכות סביבה.

אילנה זיילר: נהפוך הוא, אני חושבת שהשילוב של כל העקרונות האלה, בדיוק כמו שאת אומרת, בתוך המקצועות השונים וזה לא משנה כרגע אם אנחנו קוראים לזה "מולדת וחברה" ויש תכנית, אם אנחנו קוראים לזה "גיאוגרפיה" יש פרקים שבהם מחדדים את המודעות ביחד עם מודעות כוללת של בית-ספר.

אילנה זיילר: איך בית-ספר מתנהל היום שהאוריינטציה היא אוריינטציה של שימור הסביבה, של כיבוד הסביבה וכו' וכו'.

אילנה זיילר: אז אני חושבת שאנחנו נמצאים בתוך מהלך מאוד משמעותי שתופס תאוצה וצריך לראות את חצי הכוס המלאה מפני שאל תשכחי, ואני הרי יושבת כאן בעוד דיונים וישיבות, שזה עם כל החשיבות של הנושא, הרי באותה מידה ישנם נושאים נוספים שהמערכת צריכה להתייחס אליכם.

אילנה זיילר: ומה שאנחנו מנסים לעשות כאן זה דווקא את החבירה של חינוך לבריאות וחינוך לבטיחות וחינוך לערכים, דרך ראייה של איכות סביבה כי זו באמת מטריה מאוד מעניינת.

אילנה זיילר: ולכן אני חולקת על עמיתיי או עמיתותיי כאן שחושבות שבגיל הרך זה צריך להיות שיעור במערכת.

אילנה זיילר: בגיל המבוגר יותר כנושא בחירה לבחינות בגרות, זה ודאי סיפור אחר.

מל פולישוק-בלוך: יש לך עוד תחומי רוחב.

אילנה זיילר: בוודאי.

מל פולישוק-בלוך: והם כמו.

אילנה זיילר: כמו הכנת סטנדרטים למערכת החינוך, כמו נושאים שונים אחרים שאני מטפלת בהם.

אילנה זיילר: אבל אני כרגע גם במילוי מקום של האגף לחינוך גם יסודי.

מל פולישוק-בלוך: זאת אומרת, אם משהו נעשה בתחום זה רק את עושה או שזה צוות שלם או שתחתיך יש אנשים מקצועיים?

אילנה זיילר: אם משהו נעשה בתחום הזה הוא נעשה צוות היגוי שהקמנו במשרד שיושבת בו המנהלת של אגף תכניות לימודים, מנהל מינהל הפיתוח, מנהלת המינהל למדע וטכנולוגיה, המפמ"רית למדעים.

אילנה זיילר: שפ"י, מפני שאנחנו מדברים אקולוגיה סביבתית ואנחנו מדברים על סביבה אנושית שהיא מינהל התרבות, מינהל הספורט, מינהל הכשרה והשתלמות והכשרת מורים.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לומר לכם משהו.

מל פולישוק-בלוך: ידוע שיש חוסר הלימה בין קצב הבירוקרטיה הישראלית לבין קצב של צרכים אמיתיים בשטח ואם תרצו גם צרכים פוליטיים של פוליטיקאים.

מל פולישוק-בלוך: אז הכי קצר זה הצורך של הפוליטיקאי שהטווח הארוך אצלו זה ערב חדש במקרה הטוב.

מל פולישוק-בלוך: אבל אם נתייחס ברצינות לנושאים, הנושאים בוערים.

מל פולישוק-בלוך: מה זה בוערים?

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאחרי 56 שנים מן הראוי היה שבמשרד החינוך הישראלי תהיה לעין ארוך מודעות לנושא וכבר תכנית עבודה מגובשת מזמן.

מל פולישוק-בלוך: מכיוון שאני הייתי מורה בשנות ה-70, זה כמעט 30 שנה, אני יכולה לומר לכם שהצעה של תכנית עבודה, תכנית לימודים בתחום שאני פיתחתי יחד עם מומחים נוספים, עדיין מחכה לתשובתו של המפקח על הגיאוגרפיה של אז.

מל פולישוק-בלוך: לא קיבלתי תשובה עדיין ויחד אתי היו שמה פרופסורים, דוקטורטים, אנשים מאוד מכובדים.

מל פולישוק-בלוך: מה שאני מנסה לומר הוא, אני חלילה לא אומרת שזה הקצב שלכם, אני רק אומרת שהילדים שלנו גדלים, הסביבה שלנו נפגעת ואין לנו את כל הזמן שבעולם.

מל פולישוק-בלוך: זה מה שאני אומרת.

מל פולישוק-בלוך: זה בצד הסביבתי פרסה נטו.

מל פולישוק-בלוך: בצד של האיכות של הערכי שאותו אנחנו צריכים ללמוד מהנושא של איכות הסביבה, אז בוודאי ובוודאי אין לנו זמן.

מל פולישוק-בלוך: כי כאן נרצח ילד סתם בשפיים ופה מישהו נפגע ופה מישהו הרביץ למורה ופה זרקו.

מל פולישוק-בלוך: זה פשוט בוער, זה בוער אמיתי.

מל פולישוק-בלוך: עכשיו למה אני מחברת את כל הדברים האלה ביחד.

מל פולישוק-בלוך: משום שלעניות דעתי יש ואני חושבת שאתם כולכם מסכימים לזה, יש לנו נושא שיותר מכל הנושאים האחרים במערכת החינוך יכול לשמש אותנו מנוף אדיר לחינוך ערכי ולשינוי אמיתי בהתנהגות.

מל פולישוק-בלוך: מכל הניירות שקראתי פה, אז מדובר פה רבות שזה הוכח במקומות אחרים בעולם ויש מחקרים ואחרים כותבים את זה.

מל פולישוק-בלוך: הוכח שזה משנה התנהגות.

מל פולישוק-בלוך: זה משנה התנהגות לא רק של אדם וסביבתו אלא גם לחבר שלו ולעצמו אם תרצו.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה להגיד לכם אנשי משרד החינוך ואין כאן רשויות מקומיות, אני עדיין ברושם שקיבלתי מבית-ספר בלוד, בית-ספר חדש שהילדים החלו לאייש אותו לפני שלוש שנים, תבקרו במקום ותראו את סביבתו של בית-הספר.

מל פולישוק-בלוך: תראו איך זה נראה.

מל פולישוק-בלוך: כאילו אתר בניה שבזה הרגע גמרו לבנות אותו, זה פשוט בושה שבמדינת ישראל 2004, בית-ספר שנים שלוש חדש אין שמה פרח בגינה.

מל פולישוק-בלוך: למה ללכת רחוק?

מל פולישוק-בלוך: זה לא חינוך סביבתי, אז אם אנחנו מחנכים ומראים דוגמה אישית לילדים שלנו, כל הנאומים התיאורטיים לא שווים כלום.

מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת שצריך שיעור פרונטלי בכיתה על חשיבות לחינוך הסביבתי, הרי לא על זה אנחנו מדברים פה, אנחנו מדברים על חוויות, אנחנו מדברים על זה שילד בא לבית-ספר ורואה את הסביבה שלו איך היא נראית.

מל פולישוק-בלוך: ואם הוא רואה סביבה כמו שאני ראיתי בלוד, חבל על הזמן, חבל על כל אגורה שתשקיעו.

מל פולישוק-בלוך: זה רק דוגמה אחת, יש הרבה דוגמאות כאלה.

מל פולישוק-בלוך: אז אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה כמכלול.

מל פולישוק-בלוך: ולכן אני חושבת וקצת ניסיתי להבין איך אתם פועלים מבחינת התפקיד שלך כמרכזת הנושא הזה במשרד החינוך.

מל פולישוק-בלוך: אני חושבת שאכן יש מקום, אל תקראו לזה מועצה לאומית ואל תקראו לזה ועדת היגוי ולא תכנית אב.

מל פולישוק-בלוך: לא מעניין אותי השמות.

מל פולישוק-בלוך: יש מקום ששני המשרדים הרלוונטיים הנוגעים לעניין, משרד החינוך והמשרד לאיכות הסביבה ישבו ביחד ויחליטו לעצמם שתוך חודשיים יש תכנית עבודה.

מל פולישוק-בלוך: יש מדיניות, הרי אנחנו לא צריכים להתחיל מאפס, הנה ד"ר טלי טל תיתן לך את כל החומר שיש לה ואת תתני לה וחסר, בטכניון יש הרבה ספרים כאלה דרך אגב ספרים שלמים יש לי בבית שהכינו תכניות עבודה, הרי לא המצאנו היום את הכל.

מל פולישוק-בלוך: ואתם יודעים גם מעצמכם מה צריך שיהיה.

מל פולישוק-בלוך: ואני, בלי להתפאר חלילה, אני אשב שעה אני נותנת לך תכנית עבודה אסטרטגית מה צריך לעשות.

מל פולישוק-בלוך: אז אני שומעת מכם שזה לקח שנה, לא לקח שנה, אתם כבר עוסקים בכך כמה חודשים ואני שומעת ממך שעד סוף השנה תהיה תכנית ואני אומרת לך, שזה לא מקובל.

מל פולישוק-בלוך: יותר מלא מקובל, אני אומרת שאתם צריכים לשבת ולהחליט.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו מסיימים את הנושא הזה, לא עושים דיון כזה אמורפי תיאורטי, אלא לא, אלא יושבים וכותבים.

מל פולישוק-בלוך: אלא זאת המדיניות האסטרטגית שלנו, אלה היעדים.

מל פולישוק-בלוך: אגב, בנייר הזה שלך כתוב במפורש כל היעדים, לא צריך להכין את זה מהתחלה ומפה נגזר תכניות העבודה, א'ב'ג'ד', אלה תכניות העבודה.

מל פולישוק-בלוך: אתם יודעים בדיוק מה צריך לעשות, יש לכם גם את הכלים להעריך את זה כספית.

מל פולישוק-בלוך: אני לא חושבת שצריך יותר מחודשיים בשביל להכין תכנית אסטרטגית לפעולה בשטח בתחום הזה.

מל פולישוק-בלוך: וזה כולל את כל הארגונים הסביבתיים שיש פה והם יתנו לך את כל החומר שבעולם, אם רק תיקחו מהם, הם ינשקו לך את הידיים.

אילנה זיילר: אני רק רציתי לומר, אני רוצה לעשות הפרדה בין מה שהתבקשנו להכין אסטרטגיה לפיתוח בר-קיימא למשרד ובין תכנית לחינוך סביבתי.

אילנה זיילר: תכנית לחינוך סביבתי יש לנו בחוזר המנכ"ל, אסטרטגיה לפיתוח בר-קיימא של המשרד זה דבר קצת שונה.

מל פולישוק-בלוך: איך יוסי שריד אמר, אני מסכימה אתו, לא רוצה את השמות הגדולים.

אילנה זיילר: לא, אבל בכל זאת אני מוכרחה להיות נאמנה למנדט שקיבלתי.

אילנה זיילר: אני קיבלתי מנדט לשני דברים שונים.

אילנה זיילר: אז אם מדובר על חינוך לאיכות סביבה, אנחנו עוסקים בחינוך לאיכות סביבה.

אילנה זיילר: את מבקשת שנאיץ את התהליכים, את מבקשת אנחנו שנקדיש לזה יותר משאבים ויותר זמן, אני בהחלט מוכנה.

מל פולישוק-בלוך: לא אני רוצה את הצעד הראשון שאת לא אמרת אותו, מה שכאן נאמר מהצד הזה של השולחן, שקודם כל תקבעו מדיניות.

אילנה זיילר: המדיניות קיימת.

מל פולישוק-בלוך: מכל מה שאת אמרת, עוד יותר מזה, ממה שהם אומרים, מילא אני לא מבינה, הם אומרים כי הם עוסקים בזה כל הזמן, אומרים לך במפורש, "זה לא נקרא מדיניות".

מל פולישוק-בלוך: אז אולי תשבו ותחשבו טוב טוב מה פירוש כן מדיניות, תשבו ביחד.

מל פולישוק-בלוך: אני אומרת תקבעו את המדיניות.

מל פולישוק-בלוך: מדיניות לפי הבנתי אומרת למשל, אם אני הייתי במקומכם, שכל בית-ספר הוא בית-ספר סביבתי, לא פה ושם 200 או מתוך כמה, כל בית-ספר הוא בית-ספר סביבתי.

אילנה זיילר: זה תהליך של חמש-שש שנים, אי אפשר לעשות את זה ביום.

מל פולישוק-בלוך: לא ביום, אבל מה שכאן שמענו זה דוגמה איך עושים הפוך.

מל פולישוק-בלוך: את לא יכולה הרי לעשות בית-ספר סביבתי בלי שיש לך את המורים לעניין וגם שמענו מהגב' מקרן קיימת, את לא יכולה בלי לבנות תכנית עבודה.

מל פולישוק-בלוך: ככה זה עובד, אבל קודם כל בכל תכנית עבודה את קובעת את היעדים ואת בונה איך את עושה את זה.

מל פולישוק-בלוך: אף אחד לא מצפה שתעשי מחר בבוקר, כולם ירוקים.

אילנה זיילר: כל מה שאני אומרת, זה שהיעדים נמצאים בחוזר, אנחנו מיישמים אותו לאט לאט.

מל פולישוק-בלוך: אני רוצה לסכם לפחות את הישיבה ולומר כך.

מל פולישוק-בלוך: חינוך סביבתי הוא חינוך ערכי שמהווה אחד הכלים החשובים בשינוי ועיצוב התנהגות.

מל פולישוק-בלוך: חינוך סביבתי צריך להיות מרכיב יסוד בכל חברה דמוקרטית וגם במערכת החינוך הישראלית.

מל פולישוק-בלוך: ועדת החינוך מברכת על ההתקדמות ומודעות המשרד לחינוך הסביבתי, אך על אף המגמה המעודדת ההתקדמות רחוקה מלהשביע רצון.

מל פולישוק-בלוך: ועדת החינוך רואה בחינוך הסביבתי את הכלי המחבר בין טובת הלימוד עם לימוד תופעות יסוד בתחומי המדע השונים, פיזיקה, כימיה וביולוגיה ואחרים.

מל פולישוק-בלוך: וקוראת למשרד להשקיע יותר שעות לימוד בתחום זה.

מל פולישוק-בלוך: משרד החינוך צריך לקבוע כמטרה הפיכת כל בתי-ספר לירוקים.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה מאמצת את ההמלצות שהוצגו בפניה, כפי שהוצגו על-ידי ד"ר טלי טל ומבקשת ממשרד החינוך לפעול לפיהן.

מל פולישוק-בלוך: ובראש ובראשונה המשרד חייב לקבוע מדיניות ברורה לקביעת יעדים והקצאת משאבים לחינוך סביבתי.

מל פולישוק-בלוך: אנחנו גם ממליצים להפוך את המקצוע למקצוע חובה אם כי אני לא רואה בזה את המהות של כל הדברים.

מל פולישוק-בלוך: כיום שמענו אין מסגרת לאומית ציבורית ולכן אנחנו מבקשים ששני המשרדים, איכות הסביבה וחינוך, לפעול ביחד כדי לגבש מדיניות אסטרטגית ולפעול גם לבקרה מחקר ופיתוח של התחום הזה.

מל פולישוק-בלוך: כי גם אם תקבעו תכנית ותהיה נורא מפורטת, הדברים משתנים והם צריכים בקרה ופיתוח.

מל פולישוק-בלוך: הוועדה תתכנס בעוד כחודשיים לקראת סוף חודש פברואר ואנחנו מבקשים לשמוע את ההתקדמות בהכנת התכנית, יעדים, דרכי פעולה ובעיקר לוח זמנים.

מל פולישוק-בלוך: תודה רבה, הישיבה נעולה.