ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 191, 2005-01-10 09:30

קולט אביטל: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

קולט אביטל: שוב פעם, אנחנו עוסקים בנושא שנוגע מקרוב לתעסוקת עולי אתיופיה, בצורה יותר ספציפית בעקבות פנייה של ארגון טבקה אלינו, בנושא התשלום הנמוך שמקבלים עולים מאתיופיה, שמועסקים על ידי עיריית בית שמש.

קולט אביטל: קיבלנו מידע שהוא לא בהכרח מדויק, שהעולים האתיופים שגרים בבית שמש, מועסקים על ידי העירייה בפרוייקטים של עבודה זמנית, שיקומית, עבודות כמו גינון וכו'.

קולט אביטל: מה שיכול להיות מדויק או לא מדויק, מייד נברר את זה, בפנייתם נאמר שזה נעשה במסגרת פרוייקט "ויסקונסין" שקשור לכל הנושא של הבטחת הכנסה.

קולט אביטל: מה שנאמר גם בפנייה, שאנשים מקבלים שכר חודשי של 480 שקלים לחודש, שבתחילתו של הפרוייקט, דובר על כך שהם יועסקו ארבעה ימים בשבוע, וביום אחד בשבוע, תינתן להם האפשרות לעבור הכשרה מקצועית.

קולט אביטל: בין אם מדובר במסגרת פרוייקט "ויסקונסין", ובית אם לאו, נראה לנו שהעסקת עובדים בשכר של 480 שקלים, אם אכן הם עובדים ארבעה ימים בשבוע, לא עומדת בשום קריטריון כלשהו, וזה ודאי לא מעודד אנשים לעבוד, או לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: מכל מקום, רצינו לברר את הנושא הזה, כיוון שאנשי טבקה שהפנו אלינו את הנושא, לא נמצאים, הייתי רוצה כבר מלכתחילה לפנות לנציגי הביטוח הלאומי, להסביר לנו במה דברים אמורים.

אורנה וירקוביצקי: קודם כל להסביר את הרקע.

אורנה וירקוביצקי: לא מדובר בכלל בפרוייקט "ויסקונסין".

אורנה וירקוביצקי: פרוייקט "ויסקונסין" עוד לא יצא לדרך, והוא אמור לצאת לדרך באמצע 2005, ביישובים אחרים לגמרי.

אורנה וירקוביצקי: בית שמש לא כלולה באזורי הניסוי, זה בכלל לא פרוייקט "ויסקונסין".

קולט אביטל: אני מבינה שהיתה יוזמה של עיריית בית שמש, שקיבלה את האישור של הביטוח הלאומי.

אורנה וירקוביצקי: בעקבות פרוייקט שנוסה בהצלחה באזור חיפה, עם אוכלוסייה דומה, חשבנו שזה יהיה נכון להרחיב את הפרוייקט לעוד מקומות בארץ.

אורנה וירקוביצקי: מדובר באוכלוסייה שאין לה הרגלי עבודה בישראל, שמקבלת חודשים רבים גימלה להבטחת הכנסה לפי התייצבות בלשכת עבודה, פעם בשבוע או פעם בחודש במקרה הטוב.

אורנה וירקוביצקי: למעשה לא מועסקת בשום מסגרת.

אורנה וירקוביצקי: הפרוייקט הזה אמור להקנות להם הרגלי עבודה.

אורנה וירקוביצקי: קודם כל בן אדם יוצא בבוקר, הולך למקום שבו עובדים, מתנסה בסוגי עבודות שהוא מסוגל.

קולט אביטל: באיזו קבוצות גילאים מדובר?

אורנה וירקוביצקי: מדובר בגילאים שבין 30 ל-50.

אורנה וירקוביצקי: הרוב בין 30 ל-40.

קולט אביטל: מדובר בעולים שנמצאים בארץ כמה זמן?

אורנה וירקוביצקי: לפחות שנתיים.

אורנה וירקוביצקי: שיש להם קשיי שפה, ולא עבדו בישראל מעולם.

קולט אביטל: אבל הם היו במרכז קליטה ולמדו עברית.

קולט אביטל: אין כזה דבר, כולם עברו מרכז קליטה, וכולם למדו עברית.

קולט אביטל: משרד הקליטה אומר לנו תמיד, שהאנשים האלה יוצאים ממרכז הקליטה, הם מגיעים למקום שיש שם רכזים שמנסים להביא אותם לקורסים מקצועיים, ואחר כך ליישומים מקצועיים.

קולט אביטל: אז יש לנו איזשהו פער בין מה שאנחנו מבינים, שמשרד הקליטה מנסה לעשות, לבין מה שקורה בשטח.

קולט אביטל: מגיעים למקום שבעצם אין רכז כזה, או שיש.

דוד יאסו: יש.

דוד יאסו: אולי עוד ארבעה, זה לא עד שנתיים בארץ.

דוד יאסו: העולים האלה לא עד שנתיים בארץ.

דוד יאסו: היו שניים כאלה.

קולט אביטל: בוא תגיד לנו כמה זמן הם בארץ, במקום להגיד הם לא, תגיד כמה כן.

בתיה כהן: מינימום שנתיים.

אורנה וירקוביצקי: ברשותך, אני מציעה שאני אסביר את הפן של הביטוח הלאומי בעניין הזה, ואחר כך אולי ניתן את רשות הדיבור למי שמבצע את הפרוייקט ומתכנן אותו, הוא יסביר את כל מתכונת הפרוייקט.

אורנה וירקוביצקי: המעורבות שלנו היא בקטע של באיזה מצב חוקי אנחנו יכולים לשחרר אוכלוסייה שחייבת היום במבחן תעסוקה, ותשלום הגימלה החודשי שלה מותנה בהתייצבות בלשכת עבודה למציאת עבודה.

אורנה וירקוביצקי: אנחנו רשאים על פי החוק לפטור אותם מלהתייצב בלשכה, אם הם משולבים בפרוייקט שמטרתו שיקום תעסוקתי, בחסות משרד ממשלתי, זה התנאי על פי החוק.

קולט אביטל: אתם לא רואים בזה תעסוקה אמיתית, אלא זה מין פרוייקט.

אורנה וירקוביצקי: ודאי שלא.

אורנה וירקוביצקי: זאת המעורבות שלנו.

אורנה וירקוביצקי: כאשר מתגבשת תכנית שיקומית ברשות המקומית, אנחנו מלווים אותה.

קולט אביטל: אגב, מי קובע את גובה המשכורת הזאת?

אורנה וירקוביצקי: זאת לא משכורת, זה תמריץ.

קולט אביטל: אנשים עובדים ארבעה ימים בשבוע כתמריץ?

אורנה וירקוביצקי: אני רוצה להסביר.

אורנה וירקוביצקי: כאשר הם נמצאים בהכשרה מקצועית - קורס מטעם משרד העבודה, הם לא מקבלים שום דבר.

אורנה וירקוביצקי: פה מדובר בתשלום במסגרת פרוייקט שיקומי בקהילה עצמה.

אורנה וירקוביצקי: לא בקורס, אם הם היו בקורס, הם לא היו מקבלים שום דבר, מלבד הגימלה להבטחת הכנסה.

אורנה וירקוביצקי: בתכנית הזאת הם מקבלים גם גימלה להבטחת הכנסה, גם כרטיס של נסיעות, וגם תמריץ של 500 שקלים.

אורנה וירקוביצקי: זאת לא משכורת, גם לא פוגע בגימלה.

אורנה וירקוביצקי: בעצם רמת ההכנסה שלהם עולה, בתקופה של השיקום התעסוקתי.

קולט אביטל: אם כך, כמה מקבל בממוצע אדם כזה?

אורנה וירקוביצקי: יותר משכר מינימום.

אורנה וירקוביצקי: גובה הגימלה פלוס 500 שקלים, יכול להגיע ל-3,700-3,800 שקלים.

בתיה כהן: אני אחראית על הפרוייקט בכל הארץ.

בתיה כהן: פילחנו את כל המשתתפים.

בתיה כהן: ראשית יש לנו בתוך המשתתפים ארבע נשים שהן חד-הוריות, שמועסקות בפרוייקט, שלוש וחצי שעות ביום, והן מגיעות לסך הכל הכנסה של 3,236 שקלים באופן יחסי.

יפעת סולל: זה פחות משכר מינימום.

בתיה כהן: לכן כל ההתייחסות שלנו לא כשכר, גם אם אנשים לא באו יום, יומיים, מסיבות אישיות –

קולט אביטל: הם עדיין מקבלים את –

בתיה כהן: ודאי, לכן יש לנו ליווי סוציאלי צמוד, שכל המטרה היא לרכך את הכניסה שלהם לעולם העבודה.

בתיה כהן: שבאותה חצי שנה, הם ילמדו איך להיכנס לעולם העבודה, אבל עם ליווי סוציאלי.

קולט אביטל: כמה אנשים נמצאים בפרוייקט הזה?

בתיה כהן: נכון להיום 14.

קולט אביטל: 14 בבית שמש.

קולט אביטל: יש מקומות נוספים, נדמה לי אמרתם בחיפה?

בתיה כהן: בחיפה היה פרוייקט של 19 עולי אתיופיה, שהסתיים בהצלחה.

בתיה כהן: מתוך ה-19, 12 נקלטו כעובדי עיריית חיפה, זה היה לפני משבר הרשויות.

קולט אביטל: מי קבע את התוספת הזאת, התמריץ הזה, כפי שאתם קוראים לו, בנוסף להבטחת ההכנסה.

קולט אביטל: מי קבע את גובה ה-480 שקלים, או 500 שקלים.

בתיה כהן: אנחנו המלצנו על הגובה הזה, כי זה סכום הדיס-ריגארד שלא פוגע בגימלה.

בתיה כהן: כל המטרה היתה לעזור להם, ולא לפגוע בהם.

קולט אביטל: זה אומר, שבעצם אם הם היו מקבלים 1,000 שקלים לחודש, או 2,000 שקלים לחודש, הבטחת ההכנסה היתה יורדת.

בתיה כהן: ודאי.

קולט אביטל: מי משלם את הגמול הזה, או את התוספת הזאת?

בתיה כהן: העירייה נרתמה, כי היא רוצה לשקם את התושבים שלה.

קולט אביטל: העירייה עצמה, זה מתוך תקציבי העירייה?

קולט אביטל: מה היקף שעות העבודה?

בתיה כהן: זאת לא עבודה.

קולט אביטל: אם זאת לא עבודה, מה הם עושים?

בתיה כהן: הם מתנסים.

קולט אביטל: עבודות גינון?

בתיה כהן: ברגע שאדם קם בבוקר, ומשתייך לצוות, ולומד שיש לו מנהל עבודה - - -

קולט אביטל: אני מנסה להבין.

קולט אביטל: בסדר, לי לא היה הרגל עבודה קודם.

קולט אביטל: כעוזרת בית אני מקבלת 35 שקלים לשעה, בסוף היום אני מקבלת 180 שקלים, אם לא יותר.

בתיה כהן: אז יש לך הרגל עבודה, רק אין לך מקצוע.

בתיה כהן: עוזרות בית הן בדרך כלל לא בדיוק נשים שאפשר לבוא ולהגיד שהיה להן הכשרה מקצועית.

בתיה כהן: אבל הנשים כאשר הן מגיעות, את אומרת יופי, הקנינו להן הרגלי עבודה.

בתיה כהן: אפשר לקבל מידע מה הן עושות פיזית כשהן באות?

דבורה ממן: ריכזתי את הפרוייקט, ועבדתי מול המוסד לביטוח לאומי, ומול לשכת התעסוקה.

דבורה ממן: איתי בצוות עובד סוציאלי אסי שנמצא איתי, ורכזת תעסוקה ליאורה.

דבורה ממן: מדובר ב-18 עובדים, יש עולה אחד מתימן, עולה אחד מרוסיה, שלושה ישראלים, והשאר עולים מאתיופיה.

דבורה ממן: חלקם באים בבוקר, הגברים משובצים חלק באגף הגינון, חלק באגף התברואה.

דבורה ממן: הנשים משולבות באגף התברואה בניקיון.

קולט אביטל: זאת אומרת, בעצם פיזית הן עובדות.

דבורה ממן: ודאי, פיזית הן עובדות.

קולט אביטל: הן יכולות, אחרי שבועיים שלושה להגיד יופי, הרגלתם אותי לעבוד.

קולט אביטל: עכשיו, בסך הכל העירייה לוקחת אותי לעבודות בתת-שכר.

קולט אביטל: הן יכולות להגיד את זה, נכון?

קולט אביטל: כי אם הגברת הזאת שעוסקת בניקיון, היתה עובדת באיזשהו בית, היתה מקבלת יותר.

בתיה כהן: זה לא נעשה בכפייה.

בתיה כהן: חמישה משתתפים שהתחילו באוגוסט, בספטמבר כבר עזבו כי מצאו עבודה בכוחות עצמם, ומאז לא חזרו למעגל מקבלי הקיצבאות.

קולט אביטל: זאת אומרת, שאתם רואים בתכנית הזאת כתכנית מעבר.

בתיה כהן: ודאי.

בתיה כהן: אני מוגבלת בזמן.

קולט אביטל: זה כמו הכשרה מקצועית, הם מקבלים הבטחת הכנסה, הם מקבלים 480 שקלים, ולאחר מכן הם יכולים לצאת לשוק החופשי, ולקבל עבודה בשכר נורמלי.

בתיה כהן: ארבעה מהם שהתחילו באוגוסט, יחזרו בחודש הבא לשירות התעסוקה, ושירות התעסוקה כבר מתכונן למצוא להם מקומות עבודה.

יגאל יאסינוב: אנשים שנמצאים בתכנית הזאת, מקבלים הבטחת הכנסה.

יגאל יאסינוב: הם באים לעבודה הזאת, כאילו באים לקורס מקצועי.

יגאל יאסינוב: תמורת השתתפות בעבודה או בקורס, הם מקבלים 480 שקלים תמריץ לחודש.

יגאל יאסינוב: כמה זמן הם צריכים לעבוד?

בתיה כהן: קודם כל הם לא חייבים.

בתיה כהן: כי מי שלא מעוניין, יכול לחזור תעסוקה.

בתיה כהן: במשך חצי שנה.

דבורה ממן: אני רוצה רק להדגיש, שאותם עובדים לא באים במקום עובדים של העירייה, הם תוספת כוח אדם.

דבורה ממן: בעוד חודש מסיימים ארבעה עובדים, אז אותם ארבעה עובדים הולכים הביתה, אני מקווה שהם יחזרו ללשכת התעסוקה.

יגאל יאסינוב: אני רק רוצה להבין.

יגאל יאסינוב: יש פה קומבינה מסויימת.

קולט אביטל: סליחה, אין פה קומבינה מסויימת.

קולט אביטל: יש פה בעיה של מה הביטוח הלאומי יכול לשלם.

קולט אביטל: כי אם משלמים להם 560 שקלים, זה מוריד להם מהבטחת הכנסה.

יגאל יאסינוב: אני יודע, אני לא מתנגד.

יגאל יאסינוב: אני פשוט רוצה להבין.

יגאל יאסינוב: עיריית בית שמש, משלמת מתקציבה.

יגאל יאסינוב: היא מקבלת עובדים במימון ממשלתי, בשכר ובעלות נמוכים מאוד, על סמך זה היא לא מחזיקה עובדים - - -

קריאות: זה לא נכון.

יגאל יאסינוב: אני עדיין קשור לבית שמש.

יגאל יאסינוב: יש לי דירה ברחוב הנרקיס, אני גרתי המון שנים בבית שמש, והדירה עדיין בבעלותי, אפילו דייר אחד לא הכנסתי לשם.

יגאל יאסינוב: כתושב בית שמש, אני יודע מה קורה בבית שמש.

יגאל יאסינוב: עם כל הכבוד לראש העיר ועקנין, אני גם כן יודע מה קורה בבית שמש.

יגאל יאסינוב: מה שאני טוען, שעיריית בית שמש מקבלת עובדים בשכר, ובעלות שנמצאים מתחת לכל העקרונות, על סמך זה היא משתמשת בכוח אדם זה, כדי לא לקחת עובדים אחרים, כי אחרת היא היתה חייבת לקחת לא 4, לא 5, אלא שניים, אבל בשכר מלא.

יגאל יאסינוב: וזה מה שהיא מרוויחה.

יגאל יאסינוב: היא מרוויחה את זה בוודאות.

יגאל יאסינוב: אני מבין שאם היא תשלם עוד 100 שקלים, אז האנשים האלה לא יקבלו הבטחת הכנסה.

יגאל יאסינוב: לא על זה אני מדבר.

יגאל יאסינוב: האם מהרווח שהעירייה מקבלת מהעסקת האנשים, היא נותנת לקהילה שממנה באו העובדים, או לאותם עובדים כתוספת הנחה במשהו?

יגאל יאסינוב: היא בפירוש מרוויחה לפחות עשרה או חמישה עשר שקלים בכל שעת עבודה של העובדים האלו.

יגאל יאסינוב: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מבקשת שתתייחס לנושא התקנים.

קולט אביטל: איזה תקנים יש לכם, ואיך האנשים האלה מועסקים.

מיכאל גסטוירט: העירייה כמו כל העיריות נמצאות בתכנית הבראה, עליה חתמנו עם משרד הפנים.

מיכאל גסטוירט: במסגרת תכנית ההבראה, קיימת הנחייה חד-משמעית ממשרד הפנים, שאסור לעירייה לקלוט עובדים, והעירייה לא קולטת עובדים.

מיכאל גסטוירט: בנוסף, העירייה עברה עכשיו תהליך של פיטורי עובדים, התייעלות, ובמסגרתה חתמנו הסכם עם ההסתדרות.

מיכאל גסטוירט: כשאנחנו לא קולטים עובדים, אז אין פה אפילו אופציה של העירייה להעסיק עובדים אחרים.

מיכאל גסטוירט: כלומר, זה לא שאנחנו מרוויחים, אין עובדים, העובדים פוטרו, קיבלנו עובדים במסגרת הפרוייקט הזה.

קולט אביטל: אתה רק מחזק את הטיעון שלו.

יגאל יאסינוב: בדיוק מה שאמרתי.

מיקי גסטוירט: אני רוצה להדגיש.

מיקי גסטוירט: מחר בבוקר אם יפסיקו את הפרוייקט הזה, מי שייפגע אלו אותם עולים, העירייה לא מרוויחה.

מיקי גסטוירט: העירייה ישבה והחליטה על תיקי כוח אדם שלה ביחד עם משרד הפנים, ביחד עם ההסתדרות.

קולט אביטל: מאיפה התקציב הזה בא?

מיקי גסטוירט: מתקציבי הרווחה של העירייה.

מיקי גסטוירט: זה לא תקציב הגינון - - - העירייה היום מבחינת התקנים שלה, לא צריכה את העובדים האלה.

יגאל יאסינוב: לא נתתם למישהו ברווחה.

מיקי גסטוירט: מבחינת תקני כוח אדם, לא צריכים את העובדים האלה.

מיקי גסטוירט: אנחנו מתבססים על תקן בלי עובדים משוקמים.

מיקי גסטוירט: אנחנו נמצאים כבר בתכנית הבראה.

מיקי גסטוירט: יש לנו כבר תקני כוח אדם שנקבעו ממשרד הפנים, מאויישים עם משרד הפנים ועם ההסתדרות.

מיקי גסטוירט: אין ספק, אני לא רוצה להכחיש, שלעירייה יש עובדים שמסתובבים בגינון.

מיקי גסטוירט: אז נכון, תמיד זה מוסיף.

קולט אביטל: כמה שעות ליום הם עובדים?

מיקי גסטוירט: תלוי.

מיקי גסטוירט: אלה שבגינון כ-8 שעות.

קולט אביטל: 8 שעות ליום?

דבורה ממן: יום לימודים בשבוע במסגרת אולפן.

דבורה ממן: יש ארבע נשים שהן חד-הוריות, אחת עובדת שעתיים ביום, השנייה עובדת ארבע שעות.

יגאל יאסינוב: וזה לא מענקי איזון, זו סתם מתנה.

דבורה ממן: אני עובדת באגף הרווחה בעיריית בית שמש.

דבורה ממן: אני חושבת, שלעיריית בית שמש צריך לתת צל"ש.

דבורה ממן: מכיוון שעיריית בית שמש גם לקחה על עצמה בתקופה מאוד קשה, של פיטורין, להעסיק עולים שהם בעייתיים, מבחינת הרגלי עבודה, יחידות זמן שלי, של שלושה עובדים לנושא הליווי, תמיכה.

דבורה ממן: לעובדים העולים יש בעיות מאוד קשות, גם כלכליות, משפחתיות, תיפקודיות של שפה.

דבורה ממן: אמנם הם 4-5 שנים בארץ, זה הניסיון של כולם.

דבורה ממן: יש לי את הפילוח של העובדים.

דבורה ממן: זה ניסיון העבודה של כולם שהם יוצאים לעבודה.

דבורה ממן: חיזוק דימוי העצמי, ביטחון עצמי, מודלים חיוביים לילדים.

דבורה ממן: העולים ברובם מרוצים.

דבורה ממן: בנוסף לכך הם נמצאים ביום לימודים במסגרת האולפן, לתגבר להם את השפה.

דבורה ממן: אותם עולים גם רוכשים את מקצוע הגינון.

דבורה ממן: יש להם אופציה של יציאה לעבודה.

קולט אביטל: כמה זמן אתם רשאים להחזיק אותם במסגרת הזאת?

דבורה ממן: חצי שנה, וחבל.

קולט אביטל: שירות התעסוקה אחר כך מטפל בהם למצוא להם עבודות אחרות?

קולט אביטל: אדיסו, אני יכולה לשמוע ממך מה ההתייחסות שלכם לנושא הזה.

קולט אביטל: איך אתם רואים אותו, לטוב ולרע?

יגאל יאסינוב: אם אתם רואים בזה עבדות, כן או לא?

דבורה ממן: זה מוגזם.

30095: הרעיון של לשקם את העובדים, ולתת להם אפשרות של שיקום לצאת לעבודה, זה רעיון שלא פסול.

30095: אנחנו רואים שהבן אדם עובד שמונה שעות ביום, ומקבל 480 שקלים, פשוט קשה לקבל את הדבר הזה, למרות שאנחנו מבינים את הרצון שלכם, את הכוונות שלכם, של לעזור לקהילה ולקדם.

30095: אבל שמונה שעות הבן אדם עובד, ומקבל 480 שקלים.

30095: אני פשוט לא יכול לקבל את הדבר הזה.

קולט אביטל: זה נכון, כי זו נקודת המוצא של הדיון הזה.

קולט אביטל: הוא אומר את זה מאוד נכון, אברהם נגוסה.

קולט אביטל: בזה פתחתי.

קולט אביטל: אני יכולה להבין שיש פה תכנית שיקומית, אני יכולה להבין את האילוצים של הביטוח הלאומי, שהוא לא יכול לשלם, אם אדם מקבל יותר מכך וכך כסף.

קולט אביטל: אתם רוצים ליצור הרגלי עבודה, ולעודד אנשים לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: אבל אם אדם בא, ועובד שמונה שעות, ובסוף החודש הוא מקבל 480 שקלים ביד - - -

אורנה וירקוביצקי: פלוס כרטיס חודשי חופשי.

קולט אביטל: זה לא נראה סביר.

אורנה וירקוביצקי: מה האלטרנטיבה, שיישב בבית ויקבל פעם בשבוע - - -

קולט אביטל: אני אגיד מה האלטרנטיבה.

קולט אביטל: האלטרנטיבה היא, שאדם בשביל העבודה הזאת יקבל תמורה כדי שהוא יבין שהוא באמת עובד, ולעבודה יש שכר.

קולט אביטל: שהוא יקבל יותר כסף ממקום העבודה, ואת זה יפחיתו לו מהביטוח הלאומי, זה נראה לי יותר צודק ברגע שאדם מרוויח יותר, מפחיתים לו - - אני לא מנסה כרגע לבוא ולהגיד שאנחנו חייבים, אני מנסה לשמור על אותו מאזן.

קולט אביטל: אם אדם מקבל פלוס מינוס את הכנסת המינימום, 3,500 שקלים מהמדינה והוא מתחיל לעבוד, אז ממילא אתם תורידו לו.

קולט אביטל: אז למה לא לתת לו את הכבוד כשהוא מתחיל לעבוד, שיבין שיש סיבה טובה שהוא ירצה לעבוד.

קולט אביטל: אם אתם באים ואומרים, אלה אנשים שאין להם הרגלי עבודה, צריך להקנות להם הרגלי עבודה.

קולט אביטל: אם אני הייתי קמה בבוקר, והיו אומרים לי, תקומי כל יום, תעבדי שמונה שעות בשמש בחוץ, והיו נותנים לי בסוף צ'ק של 480 שקלים, הייתי אומרת עדיף לי לשבת בבית, לקבל את הבטחת ההכנסה.

אורנה פינדלינג: לנו יש נסיון עם נשים, ובכלל עם עובדים שקיבלו הבטחת הכנסה, לקוחות שלנו דורשי עבודה שקיבלו הבטחת הכנסה.

אורנה פינדלינג: במהלך השנים אנחנו מציעים להם עבודות, ולמרות שהם אמורים להיכנס לעבודות עם שכר, הם בעצמם אומרים, תשמעו בעקבות העבודה עם השכר, זה יעלה את ההכנסה שלי בעוד 500 שקלים, לא שווה לי, כי הם יודעים שיורידו להם את היחסיות.

קולט אביטל: סליחה, את בסך הכל מחזקת את מה שאני אומרת.

אורנה פינדלינג: הם לא מוכנים לקבל גם את העבודות האלה.

אורנה פינדלינג: יש לנו נסיון רצוף לאורך שנים, שעובדים שנמצאים בהבטחת הכנסה, גם תמורת עבודה עם שכר, הם לא מוכנים לצאת מהמעגל הזה.

קולט אביטל: כיוון שאם השוק היה מציע רמת שכר סבירה, מתקבלת על הדעת, עם עבודה שאדם יכול לבוא בבוקר, ולצאת משם ולהבין שהוא עשה משהו, ושהוא הרוויח לפחות שכר מינימום במשק, אז יכול מאוד להיות, שהיתה לו סיבה טובה לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: אם השכר שהוא יקבל, גם אחרי שהוא ייצא מתכנית שיקומית כזאת, הוא שכר כל כך נמוך, אתם לא מעודדים אנשים לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: זה הסיפור.

יגאל יאסינוב: שמשרד התעסוקה יעביר את הכסף לעירייה.

יגאל יאסינוב: במקום לשלם לאנשים האלה הבטחת הכנסה, אותו סכום תעבירו לעירייה.

יגאל יאסינוב: ובמשך אותה חצי שנה, העירייה תעביר את הכסף בלי תוספת של שקל אחד לאנשים, אבל כמשכורת.

יגאל יאסינוב: עם תלוש משכורת, עם זכויות עובד.

יגאל יאסינוב: כי כרגע מהמשכורת של 480 שקלים, הוא לא יכול לעשות כלום.

יגאל יאסינוב: הוא לא יכול לבוא לבנק ולבקש הלוואה, כי אין לו יותר.

יגאל יאסינוב: אפילו הוא לא יכול לבוא ולהגיד, לקחו אותי לעבודה לחצי שנה, הנה החוזה שלי של חצי שנה.

אורנה וירקוביצקי: זה לתקופה מוגבלת.

יגאל יאסינוב: הבן אדם חייב להרגיש את עצמו.

יגאל יאסינוב: הוא חייב להרגיש שהוא בן אדם, ולא מנוצל.

יגאל יאסינוב: המדינה משלמת כסף.

יגאל יאסינוב: אני לא רוצה לדבר על תוספות.

יגאל יאסינוב: המדינה כבר נותנת את זה, אז תתן את זה עם כבוד.

יגאל יאסינוב: כי כל בן אדם יש לו את הכבוד שלו.

יגאל יאסינוב: האנשים האלה שכנים שלי, ובגלל זה אני יודע מה קורה איתם.

יגאל יאסינוב: הם מרגישים מנוצלים.

בתיה כהן: יותר מכובד שיישב בבית ויקבל גימלה?

קולט אביטל: אני אגיד לכן מה יותר מכובד.

קולט אביטל: עצם הרעיון שקיימת תכנית כזאת, כדי להביא אנשים לשוק העבודה, ולהתחיל לעבוד, זה רעיון נכון ומכובד.

קולט אביטל: בואו נעביר את זה לפאזה אחרת ולמקום אחר.

קולט אביטל: כשעלו אנשים לארץ ממקומות אחרים, והם היו פרופסורים, לקחה המדינה כסף, ואמרה לאוניברסיטאות תעסיקו אותם.

קולט אביטל: נתנו לאוניברסיטאות את הכסף.

קולט אביטל: האוניברסיטאות שילמו את המשכורת.

קולט אביטל: אנשים ידעו שהם מועסקים, ושהם מקבלים משכורת כמו שצריך, ושזאת לא טובה, ושזאת לא הבטחת הכנסה.

קולט אביטל: אתם רוצים לעשות את זה, בואו נשנה טיפה פאזה.

קולט אביטל: בואו ניקח את זה בצורה אחרת.

קולט אביטל: ואני חושבת שחבר הכנסת יאסינוב צודק במה שהוא מציע.

קולט אביטל: במקום לתת את זה כטובת הבטחת הכנסה, בואו ניצור את המסגרת, שאנחנו הולכים לאנשים האלה, שהמדינה, במקום לעבוד דרך הביטוח הלאומי שנותן את זה כהבטחת ההכנסה, אומרת לעיריות, יש לי תמריץ, אני רוצה שהעירייה תעסיק כך וכך עובדים.

קולט אביטל: אנחנו נותנים את הכסף הזה, ולמשרד הקליטה יש עכשיו תקציבים לתעסוקה.

קולט אביטל: בואו נעבור לשלב אחר, ובואו נגיד שהאנשים האלה, במקום לקבל את ה-480 שקלים, מקבלים את ה-3,500 שקלים כתשלום מהעירייה וכמשכורת.

קולט אביטל: זה מאותה היעד, זה מאותו הכסף.

קולט אביטל: אף אחד לא מבקש מכם תוספת תקציבית.

קולט אביטל: זה בא מאותו הכיס.

קולט אביטל: סך הכל מתייחסים לזה מעל התקן, כי מעסיקים אנשים בפרוייקט איקס, לכך וכך זמן, כמו שהיה באוניברסיטאות.

קולט אביטל: כשרצו למצוא את הפתרון הזה לאנשי מקצוע, מצאו לזה.

קולט אביטל: אז בואו נחשוב.

אורנה וירקוביצקי: אנחנו ממש לא מתנגדים.

אורנה וירקוביצקי: אם משרד הקליטה מראים פה איפה זה אנחנו נתמוך בו.

יגאל יאסינוב: אם אתם צודקים, שנו את החוקים.

יגאל יאסינוב: תגידו לנו במה אתם צודקים.

קולט אביטל: כל העניין הזה, עם כל הכוונות הטובות, יוצא רע.

בילהה אברמזון: הפרוייקט הזה הוא פרוייקט שיתופי להרגלי עבודה כמו שהציגו, והוא לא בא במקום הפרוייקטים האחרים.

בילהה אברמזון: לדוגמה, בדיוק כמו פרוייקט המדע כשדיברת על המדענים, יש לנו פרוייקט שרץ בשטח מאוקטובר בגן הבוטאני, גננות לאתיופים עשרים עולים נקלטו, בתקציב שלנו בסיוע במשכורת.

בילהה אברמזון: הם נקלטו לעבודה.

קולט אביטל: כמה אתם משלמים?

בילהה אברמזון: אנחנו משלמים חצי משכר קידום.

בילהה אברמזון: קידום השמה, 1,695 שקלים, והגן הבוטאני מוסיף במשך 12 חודשים.

קולט אביטל: כמה אדם כזה שעובד בגינון בגן הבוטאני מקבל לחודש?

ביללה אברמזון: אם הוא עובד משרה מלאה של שמונה שעות, הוא מקבל שכר מינימום.

קולט אביטל: אבל הוא יודע כשהוא יוצא הוא מקבל 1,600 שקלים מכם, ועוד 1,600 מהגן הבוטאני.

בילהה אברמזון: אבל זו לא תכנית שבאה במקום התכנית הזאת.

בילהה אברמזון: זאת אחת התכניות, יש לנו תכנית אשת חיל שיציגו אותם הלאה.

בילהה אברמזון: זאת אומרת, זה לא במקום.

בילהה אברמזון: זה תלוי מאיזו נקודת זמן העולה נקלט, ובשל להיקלט לשוק העבודה.

בילהה אברמזון: אלה עולים שבכל זאת הם בשלב יותר התחלתי.

בילהה אברמזון: הם עולים שהם עוד לא עשו את הפאזה שהם מוכנים לצאת לעבודה, העולים שבתכנית הגינון של בית שמש.

קולט אביטל: תסלחו לי שאני אומרת לכם.

קולט אביטל: עם כל הכבוד, ההתייחסות שאני שומעת, היא התייחסות פטרונית.

קולט אביטל: אלה אנשים שהם מסכנים, ולא יודעים לעבוד, וצריך להקנות להם הרגלי עבודה.

בילהה אברמזון: מנסים את כל התכניות בכל מיני - - -

קולט אביטל: זאת דרך פטרונית להתייחס לבני אדם.

קולט אביטל: אם אנחנו רוצים ליצור אנשים שמרוויחים את לחמם בכבוד, וגם רוצים לעבוד, וגם מבינים שבסופו של חודש יש שכר לעמל.

קולט אביטל: אדם שעובד שמונה שעות בגינון בבית שמש, ומקבל צ'ק של 480 שקלים, תסלחו לי, זה עלבון.

קולט אביטל: גם אם הוא מקבל הכנסה ממקום אחר.

קולט אביטל: אני לא פוסלת את זה שזה פרוייקט שיקומי.

קולט אביטל: אבל גם בתור מסגרת פרוייקט שיקומי, יש לזה קונספציה לא נכונה.

יפעת סולל: ראשית –

קולט אביטל: אגב, המידע שמסרת במכתב שלך לא מדוייק.

קולט אביטל: אני פשוט מציעה שלהבא תבדקי.

יפעת סולל: זה המידע שקיבלתי מהרשויות.

קולט אביטל: הרשויות לא אמרו לך שזה במסגרת תכנית "ויסקונסין".

יפעת סולל: זו תכנית שהמשמעות שלה היא אותה משמעות, ולכן - - -

קולט אביטל: את עורכת דין, ואת צריכה לדייק.

קולט אביטל: לא אני צריכה להגיד לך את זה.

יפעת סולל: אין בכלל דבר כזה תכנית "ויסקונסין".

קולט אביטל: אז אל תכתבי מכתבים לכנסת, שזה במסגרת תכנית "ויסקונסין".

קולט אביטל: בואי נדייק.

קולט אביטל: תנצלי על זה שאת לא מדייקת, ובואי נעבור הלאה.

יגאל יאסינוב: תכנית "ויסקונסין" זה חלק מהחקיקה.

יגאל יאסינוב: כשאת אומרת "ויסקונסין", אנחנו פותחים את זה ולא מוצאים.

יפעת סולל: זו תכנית ממשלתית, אבל המשמעות היא אותה משמעות.

קולט אביטל: גברתי, אם את רוצה שבפעם הבאה נתייחס אלייך ברצינות כשאת פונה אלינו, תשתדלי במכתבייך לכתוב את העובדות לאשורן, בלי להגיד לנו שזאת תכנית "ויסקונסין", כשזה לא, ואת יודעת שזה לא, ואל תפרשי לי שזה משמעות "ויסקונסין".

קולט אביטל: כי תכנית "ויסקונסין" עוד לא מופעלת, וכשאת מבקשת דיון, תשתדלי להגיע בזמן, ולא בחצי שעה איחור.

יפעת סולל: אני קודם כל מתנצלת.

יפעת סולל: הייתי פה בתשע ועשרה, לא הצלחתי להחנות בגלל כל המתנחלים.

יפעת סולל: אני באמת מתנצלת.

יפעת סולל: התכנית הזאת היא תכנית של מה שנקרא הכנסה לשוק העבודה.

יפעת סולל: התכנית מהבחינה הזאת, מאוד דומה במהויות שלה, או ברציונל שעומד מאחוריה, כמו תכניות שבונים עכשיו, שעוד לא התחילו להפעיל אותה בעניין של השבה לעבודה, שהמובטלים נמצאים באבטלה עמוקה.

יפעת סולל: לכן מאוד הופתעתי לשמוע שהיא קיימת, כשבאמת לא היתה שום החלטה לגבי התחלת ההפעלה, של מה שאנחנו קוראים בשפה עממית תכנית "ויסקונסין".

קולט אביטל: לא משנה, כי זאת יוזמה של הרשות המקומית.

יפעת סולל: בשפה יותר מסודרת תכנית כוועדת תמיר.

יפעת סולל: מדובר ביוזמה של הרשות, או אני לא יודעת של מי.

יפעת סולל: בכל אופן, מדובר פה ביוזמה שהמהות שלה בסופו של דבר מאוד פשוטה.

יפעת סולל: מעסיקים אנשים בפחות משכר מינימום, בזה זה מתחיל, ובזה זה נגמר.

יפעת סולל: יכול להיות שהיו שם כוונות טובות, ואני לא מטילה ספק בכוונות של אף אחד.

יפעת סולל: יכול להיות שצריך לעזור לאנשים להשתלב בשוק העבודה, ואני נתקלת במאות עולים מאתיופיה בשבוע.

יפעת סולל: כשכופים על עולים – יש פה אלמנט מאוד חזק של כפייה, כי אומרים להם אם לא תתייצבו לעבודה בבוקר, אז נשלול מכם את קיצבת הבטחת ההכנסה.

יפעת סולל: נאמר בצורה ברורה לאנשים, זה מה שהפונים שלנו מסרו לנו שנאמר להם.

דבורה ממן: יש לבטל את ההשמות.

יפעת סולל: סליחה, זה המידע שנאמר להם, גם אם הוא לא נכון, זה מה שנאמר להם.

יפעת סולל: שהם חייבים להתייצב לעבודה בבוקר, ואם הם לא יתייצבו לעבודה בבוקר, תישלל מהם קיצבת הבטחת ההכנסה.

יפעת סולל: אם זה היה ברמה אופציונלית, זה משהו אחר.

קולט אביטל: את אומרת, שבעצם האנשים האלה נאמר להם כתנאי, שהם צריכים לצאת לעבודה, אחרת לא יקבלו את הבטחת ההכנסה.

קולט אביטל: שמענו פה שרוצים טוב, לא רוצים גם טוב.

בתיה כהן: לא שלא רוצים, מנסים לעודד - - -

קולט אביטל: לעודד אותם, זה לא להציב להם חבל על הצוואר.

בתיה כהן: בפירוש לא.

בתיה כהן: דבורה יכולה להעיד.

30095: מה זה שהאנשים סיפרו לנו.

בתיה כהן: יש כאן את עובדי ההשמה, מתעסקים איתם יום יום בשטח, והם יספרו.

יגאל יאסינוב: כמה זמן בן אדם יכול לקבל הבטחת הכנסה?

יפעת סולל: אין הגבלת זמן על הבטחת הכנסה.

יגאל יאסינוב: זה רק מחזק את מה שאמרת.

קולט אביטל: אנחנו רוצים לשמוע את העובדות לאשורן.

קולט אביטל: את אומרת שנאמר לאנשים, שאם הם רוצים להמשיך לקבל הבטחת הכנסה, התנאי הוא שהם יתייצבו לעבודה.

קולט אביטל: אני מבקשת לקבל התייחסות לזה, אם זה נכון או לא נכון.

קולט אביטל: מה האנשים שמעו, מה נאמר להם.

קולט אביטל: האם זה היה תנאי, או האם ניתנה להם האופציה אם הם לא רוצים.

קולט אביטל: יש הבדל בין עידוד לבין איום.

ליאורה סמואל: אם היתה לה סיבה מוצדקת, ולא התייחסנו, היום הגיעה או לא הגיעה, או שהיא עבדה או לא עבדה.

ליאורה סמואל: ברמה העקרונית, האשה הזאת יוצאת לעבודה וחוזרת.

קולט אביטל: סליחה, לא שאלתי, ואני מודה לך על מה שאת אומרת.

קולט אביטל: לא שאלתי מה קורה אם אדם לפעמים לא מגיע לעבודה.

קולט אביטל: אני שואלת כהתחלה, מה אומרים לאדם לפני שמציעים לו את התכנית הזאת.

קולט אביטל: האם אומרים לו, אדוני זאת תכנית אופציונלית, או האם אומרים לו שזאת חובה, כי אם לא, לא יקבלו את הבטחת ההכנסה.

קולט אביטל: אני מבקשת לקבל את המידע לאשורו.

קולט אביטל: אני מבקשת לשאול את הביטוח הלאומי עכשיו.

30095: לגברים זה שונה.

בתיה כהן: בשירות התעסוקה כינסו 50 אנשים, והציעו להם את הפרוייקט.

בתיה כהן: אנשים שלא רצו את הפרוייקט, ממשיכים עד היום להתייצב פעם בשבוע בשרות התעסוקה ולקבל שם עבודה.

דבורה ממן: עשינו כנס בלשכת התעסוקה, עם הנציגים של המוסד לביטוח לאומי, שירות התעסוקה ואגף הרווחה, עם קרוב ל-70 או 80 עולים מאתיופיה שמקבלים הבטחת הכנסה.

דבורה ממן: הצגנו את העקרונות של הפרוייקט, הצגנו את כל הרווח המשני שיהיה להם.

דבורה ממן: לא הצגנו את זה כתנאי, ולא איימנו על העובדים, ולא אמרנו, אם אתם לא תקבלו.

דבורה ממן: עובדה שמתוך ה-70 השתלבו בפרוייקט 14 עולים.

קולט אביטל: והיתר מקבלים.

דבורה ממן: 20 עובדים, מתוכם שישה יצאו לשוק העבודה.

קולט אביטל: אני מאוד ממליצה לך לדייק.

יפעת סולל: אני יכולה להביא לך תצהיר של הבן-אדם.

יפעת סולל: נאמר לו באופן חד-משמעי.

יפעת סולל: הוא ביקש להפסיק את העבודה מספר פעמים, ואמרו לו באופן מפורש, שאם הוא לא יתייצב ישללו ממנו את קיצבת הבטחת הכנסה.

יפעת סולל: יכול להיות שזה לא מה שהם התכוונו, זה מה שנאמר לאנשים בפועל.

יפעת סולל: נאמר לו מראש, שהוא חייב ללכת לעבוד.

יפעת סולל: מדובר בעבודה שאני בספק מה ההכשרה המקצועית בדיוק שדרושה לה.

יפעת סולל: עד כמה מדובר פה במשהו שהוא באמת ברמה של להכשיר אנשים לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: לא זה מה שנאמר לנו כאן, אנשים בעצם מנצלים את השירות הזה בעבודה כדי להתרגל לעבוד.

יפעת סולל: לעצם הקונספט של עבודה, בסדר.

יפעת סולל: גם להתרגל לעצם התפיסה של עבודה, אני לא בטוחה ששישה חודשים זה זמן סביר, אבל נשים את זה רגע בצד.

יפעת סולל: התכנית כפי שהוצגה בפני כאשר דיברתי עם האנשים שמנהלים אותה, היתה אמורה להיות ארבעה ימי עבודה בשבוע, ויום של הכשרה מקצועית.

יפעת סולל: נאמר, שההכשרה המקצועית עדיין לא התחילה, אחרי חמישה חודשים שהתכנית הזאת עובדת.

קולט אביטל: האם באמת אין שום קורסים.

דבורה ממן: זה נכון, זה היה אמור להתחיל עם תחילת הפרוייקט.

דבורה ממן: הפרוייקט התחיל לפני שבועיים האולפן, ומסיבות טכניות זה היה אמור להתחיל בהכשרה מקצועית.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על הכשרה מקצועית, לא על אולפן לעברית.

דבורה ממן: לא, במסגרת הפרוייקט היה צריך להיות יום לימודים, שחלקו לימוד עברית, וחלקו לימוד הגינון ברמה הראשונית.

קולט אביטל: למה זה התעכב?

דבורה ממן: מכיוון שההכשרה המקצועית היתה אמורה להתחיל את הקורס.

דבורה ממן: בגלל סיבות של סגירה ופיטורין וצמצומים הם לא יכלו לקחת את זה על עצמם, ואיכשהו התחברנו לאולפן בבית שמש, בעזרת משרד הקליטה שנתנו לנו תיקצוב של שעות, וזה התחיל לפני כשבועיים.

קולט אביטל: אני שואלת לא על האולפן לעברית.

קולט אביטל: אני שואלת על הכשרה מקצועית.

קולט אביטל: היא קיימת היום או לא?

דבורה ממן: היא קיימת.

קולט אביטל: כמה זמן לקח עד שזה זז?

דבורה ממן: ארבעה חודשים.

קולט אביטל: בגלל התמ"ת או בגללכם?

יגאל יאסינוב: בעוד חודשיים האנשים האלה מפוטרים.

דבורה ממן: בגלל התמ"ת.

בתיה כהן: בדקנו את האפשרות הזאת.

בתיה כהן: אנשים שבעוד חודש מסיימים את השישה חודשים, יש להם את האפשרות להמשיך בכיתה אחר הצהריים.

בתיה כהן: כל מי שירצה ללמוד, יסיים את התכנית - - -

קולט אביטל: אבל גם אז יקח ארבעה חודשים עד שיארגנו את הכיתה.

אורנה פינדלינג: אותו אחד שהצהיר בפנייך לגבי הנושא, הוא לא רוצה לבוא וללמוד.

קולט אביטל: משרד הקליטה, מה יש לכם להציע בסיפור הזה.

יפעת סולל: אפשר להשלים.

קולט אביטל: יש לך משהו חדשני?

יפעת סולל: העובדה היא שעבדו אנשים חמישה ימים בשבוע, שמונה שעות ביום.

יפעת סולל: דיברתי עם מי שאחראי על הגננים, ואמר לי שהם מתייצבים אצלו שמונה שעות ביום, ואלה ההנחיות שהוא קיבל מהעירייה.

יפעת סולל: חמישה ימים בשבוע, שמונה שעות ביום.

יפעת סולל: הסכום בסופו של דבר של הקיצבה פלוס 480 שקלים משתנה מטבע הדברים מאדם לאדם, תלוי בקיצבה.

יפעת סולל: אבל הקיצבה היא קיצבה משפחתית, כך שזה יוצא אפילו פחות בעצם בסופו של דבר על העבודה, מהסכומים שאנחנו הזכרנו במכתב, וכאמור ברוב המקרים זה יוצא בסופו של דבר הרבה פחות משכר מינימום.

יפעת סולל: אני הייתי מבקשת מהוועדה מעבר לכל הנושא העקרוני - - -

יגאל יאסינוב: האמת היא שזו עבירה על חוק שכר מינימום.

יגאל יאסינוב: עבירה פלילית.

יפעת סולל: זו עבירה על חוק שכר מינימום.

קולט אביטל: איך קראת לזה בהתחלה, קומבינה.

קולט אביטל: יש לזה עטיפה חיצונית של הבטחת הכנסה.

יפעת סולל: אם יש לזה גב משפטי או לא, אנחנו נבדוק.

יפעת סולל: אם לא ישלמו להם את ההשלמה לשכר מינימום, אנחנו נלך לבית הדין לעבודה.

יפעת סולל: בעיניי יש פה משהו חמור שאני רוצה להתייחס אליו.

יפעת סולל: תכניות של הקניית הרגלי עבודה, הן תכניות בעלי חשיבות.

יפעת סולל: העובדה שגורמים ממשלתיים ועירוניים מרשים לעצמם ליצור תכנית, שהמשמעות שלה בסופו של דבר יצירת מקום עבודה, אין דרך אחרת לקרוא לזה.

יפעת סולל: עבודה מלאה בלי שום אלמנט נוסף שמאפשר להם אחר כך השתלבות בשוק העבודה.

יפעת סולל: הדבר היחיד, מה שאנחנו קוראים, לבוא בבוקר וללכת בצהריים.

יפעת סולל: עצם ההשתתפות בשוק העבודה, אין שם שום דבר שהוא מעבר לזה, אין שם שום הכשרה מקצועית.

יפעת סולל: אני חושבת שעצם העובדה שיוצרים מצב כזה, כשאומרים שאי אפשר לתת יותר כסף, כי זה הקו העליון מבחינת הקיצבה של הביטוח הלאומי, אז סליחה, יש מספיק תכניות שהגדירו אותם בשמות שונים ומשונים, שיוצרים מצב שמאפשר לתת לאנשים תכניות של הכשרה מקצועית, והשבה לעבודה או שילוב בשוק העבודה.

יפעת סולל: אם לתת להם את התנאים המינימליים שדורש החוק.

קולט אביטל: יש התייחסות לביטוח הלאומי?

בתיה כהן: אנחנו מתייחסים אל זה כאל פרוייקט שיקום תעסוקתי על פי סעיף א3 לחוק הבטחת הכנסה.

בתיה כהן: ללא התחלת עבודה, אין כאן יחסי עובד מעביד.

בתיה כהן: אנשים שלא באו בימים מסויימים, ולא באו בשעות מסויימות, לא הורידו להם את השעות.

בתיה כהן: הם המשיכו לקבל את אותו סכום - - -

קולט אביטל: מה כבר אפשר להוריד להם מ-480 שקלים?

בתיה כהן: מדובר פה על ההכנסה מכרטיס חופשי חודשי.

בתיה כהן: שוב, ההתייחסות לזה היא לא כאל שכר, זאת נקודת המוצא.

בתיה כהן: זה כתמריץ כדי להבדיל אותם מהשכנים שלהם שממשיכים לשבת במרכז המסחרי.

קולט אביטל: אני יכולה לשאול את העירייה כשהיא מוציאה את הצ'ק של 480 שקלים, באיזה סעיף היא מכניסה את זה בהוצאות בתקציב שלה?

מיכאל גסטוירט: אין לי תשובה.

קולט אביטל: אני רוצה לדעת אם זה על חשבון תקציב שכר, או על חשבון תקציב רווחה?

מיכאל גסטוירט: אני חושב רווחה, אפשר לבדוק את זה.

מיכאל גסטוירט: אנחנו משלמים את אותה תוספת לכל העובדים, גם אלה שעובדות שלוש שעות, ואלה שיותר.

מיכאל גסטוירט: אין לזה קשר.

מיכאל גסטוירט: זה היה סכום גלובלי עם הביטוח הלאומי שנקבע.

מיכאל גסטוירט: אם לא יהיה את השיקום הזה מהפרוייקט, הם לא ייקלטו בעירייה כעובדים.

מיכאל גסטוירט: אין שום אפשרות לקלוט אותם כעובדים.

מיכאל גסטוירט: אפילו העירייה פיטרה כמה עובדי גינון, לפי חוקת העבודה וכל ההסכמים, אפילו יש להם עדיפות.

מיכאל גסטוירט: אי אפשר לקלוט אותם.

מיכאל גסטוירט: אין את האופציה.

קולט אביטל: אחרי שאנשים יוצאים מהתכנית הזאת, מה עושה שירות התעסוקה?

אורנה פינדלינג: שירות התעסוקה ממשיך לחפש להם תעסוקה, ממשיך לחפש להם עבודה.

אורנה פינדלינג: כבר יש מגעים עם מעסיקים שונים, כשהם שומעים שהאנשים האלה התנסו בעבודה, ההתייחסות אליהם שונה.

אורנה פינדלינג: הם מוכנים לקלוט אותם יותר בקלות, מאשר אנשים שבאים ומנסים להציע אותם ללא שום נסיון תעסוקתי.

אורנה פינדלינג: זה אלמנט מאוד חשוב.

אורנה פינדלינג: ויש לנו נסיון מפרוייקטים אחרים, שהם עשו לאוכלוסייה האתיופית ולאוכלוסיות אחרות.

אורנה פינדלינג: היה פרוייקט מסויים שהופסק באמצע, אבל בכל זאת האנשים האלה שקיבלו תקופה מסויימת, היו במסגרת כזאת של התנסות בעבודה, פלוס אלמנטים נוספים, במקרה אותו פרוייקט בבאר שבע, היום למרות שהוא הופסק, 40 איש השתלבו בעבודה.

אורנה פינדלינג: היו שם שתי כיתות, והשתלבו בעבודה.

אורנה פינדלינג: כל התנסות בעבודה או בתכנית שיש בה אלמנטים שונים שמקרבים אותם לשוק העבודה, הוכיחה את עצמה.

קולט אביטל: לפי הנסיון, כמה אנשים הושמו בעבודה אחרי שהם יצאו - - -

בתיה כהן: מחיפה מתוך 19 איש, 12 השתלבו בעבודה.

בתיה כהן: 8 השתלבו בעירייה, ו-4 אצל מעסיקים פרטיים.

בתיה כהן: זה אפילו עוד יותר טוב.

קולט אביטל: האנשים האלה מקבלים שכר מינימום?

בתיה כהן: את זה אני לא יכולה כרגע לענות לך.

בתיה כהן: זה גם לא היה פרוייקט שלנו, זה פשוט מאוד דגם שאחר כך הועתק לבית שמש, ובפרוייקט הזה כן שלחנו אנשים.

בתיה כהן: יש מסגרת של חממות תעסוקתיות שהתחילו להפעיל אותן לפני שנתיים-שלוש באשדוד.

בתיה כהן: יש שם הצלחה גדולה.

בתיה כהן: הוא מועתק עכשיו למקומות אחרים, כמו רחובות, חדרה ועוד.

בתיה כהן: שם הפרוייקט ההוא לווה במחקר – 81% מהאנשים שהשתתפו באותן חממות, השתלבו בעבודה.

בתיה כהן: יש בבאר שבע התקדמות יפה וכו'.

דוד יאסו: בבית שמש אנחנו מעסיקים במרכז התעסוקה בחצי משרה, הוא לא מתעסק כרגע בפרוייקט שדובר כרגע.

קולט אביטל: למה?

קולט אביטל: למה אתם מעסיקים אדם, זה המינימום האפשרי.

קולט אביטל: אם יש כבר פרוייקט, צריך לבדוק אותו.

קולט אביטל: אנחנו לא מדברים עכשיו על פעולות משרד הקליטה.

דוד יאסו: אני מדבר על ההשמות בתוך היישוב.

קולט אביטל: תענה לי על השאלות שאני מבקשת לשמוע עליהן תשובה.

קולט אביטל: ובוא לא נסיט את הדיון לנושאים אחרים, כמה משרד הקליטה נפלא.

קולט אביטל: מה שאני מבקשת לדעת, את ההתייחסות שלך כאדם שיושב במשרד הקליטה, איך אתה מרגיש מול הפרוייקט הזה.

דוד יאסו: מבחינת הסיוע או הכסף שהם מקבלים, אני מזדהה עם כל מה שנאמר כרגע כפי שהוא נשמע.

דוד יאסו: לקבל 480 שקלים זה רע מאוד, את צודקת.

דוד יאסו: אבל בנקודה זו שאני צריך לתת לו הקניית עבודה, זו לא אותה עבודה כמו באתיופיה, אלא כאן כדי לרכוש ניסיון, אני חושב שיש פה איזושהי העצמה בעניין הזה.

דוד יאסו: גם לא בוטל נושא הבטחת ההכנסה שלו.

דוד יאסו: בין זה לבין מה שאת אומרת, זו הדלימה של כל האנשים שנמצאים כרגע.

דוד יאסו: האם הוא יקבל 480 שקלים, או שהוא יקבל את שכר המינימום שלו, לבין זה שהוא לא יעבוד וימשיך לקבל את שכר המינימום שלו, ואף אחד לא יתן לו את הנסיון בעבודה.

קולט אביטל: כיוון שאנחנו יושבים פה הרבה מאוד שעות, והרבה מאוד דיונים איתכם, בעיקר בנושא הקהילה האתיופית, בכל מה שנוגע לתעסוקה, כי לדעתנו זה מפתח.

קולט אביטל: אתה לוקח אנשים, נותן להם משכנתה, אתה מביא אותם לאיזושהי שכונה, נותן להם בית, שלום וברכה, הם נשארים שם ואין להם עבודה.

קולט אביטל: צריכה להיות פה תכנית אינטגרטיבית, נכונה, לגבי האנשים האלה.

קולט אביטל: האם אתם כמשרד קליטה, יכולים לחשוב לפחות שיש דבר כזה שנקרא איגום משאבים.

קולט אביטל: אפשר.

דוד יאסו: אפשר.

דוד יאסו: עשינו זאת בשאר היישובים, ובבית שמש בצורה נקודתית.

דוד יאסו: כפי שאת יודעת בבית שמש ישנו הנושא של המוקדים.

דוד יאסו: לפני שבועיים ישבנו עם ראש העיר, החלטנו שאנחנו מקימים מוקד כדי לארגן את כל המשאבים, לארגן את כל הפעילויות, כאשר חלק מהתפקיד העיקרי שלו זה בנושא התעסוקה, כמו שאר היישובים שפירטנו לך מספר פעמים.

דוד יאסו: לכן אני אומר שיש כיוון בעשייה.

דוד יאסו: מוקד לא מקימים סתם, למרות שיש שם אוכלוסייה שזה לא מצדיק להקים אותו, כ-1,600 נפש.

קולט אביטל: ל-1,600 שקלים לא מוצדק להקים - - -?

דוד יאסו: בגלל הקשיים שיש, יש 1,600 נפש שם.

דוד יאסו: הקמנו מוקד שיהיה בו רכז בן העדה, רכז תעסוקה, מזכירה בת עדה, שתרכז את הנושאים האלה, כולל המשאבים, כולל הפעילויות שציינתי כרגע, שקליטת עולי אתיופיה תעבור דרך המוקד הזה בשיתוף של העירייה.

30095: שורש הבעיה זה משרד הקליטה.

30095: כל הזמן הם באים ומציגים לנו – נעשה, נעשה, ולא עושים.

30095: הם היו צריכים לפתוח הכשרה מקצועית בדיור קבע, הם לא עושים.

30095: מערכת הרווחה תגידו, כמה יש?

30095: אני יודע שיש 1,600 נפש.

קריאה: אנחנו מעריכים שיש יותר מ-1,600 נפש.

30095: מה עושה רכז עבודה?

דוד יאסו: אני מוכן לציין.

דוד יאסו: יש לי פה נתונים.

30095: אם משרד הקליטה היו עושים את העבודה שלהם כמו שצריך, דואגים לעולים שעוזבים את מרכזי הקליטה, הולכים לדיורי קבע, והיו עושים תכניות, לא היו קורים כל הדברים האלה.

30095: אתם לא עושים שום דבר.

דוד יאסו: אני מאוד מצטער.

דוד יאסו: זכותך לבקר אותנו וזה בסדר.

קולט אביטל: בוא נהיה ישירים וצודקים כולנו.

קולט אביטל: בסך הכל מדובר באנשים שהם עולים חדשים, אבל אנחנו גם מדברים על מדינה שאין לה מקומות תעסוקה.

קולט אביטל: אנחנו מדברים על משבר, על אבטלה, שאין מקומות תעסוקה.

קולט אביטל: גם משרד הקליטה לא יכול להמציא מקומות עבודה אם אין.

30095: תכנית הכשרה.

קולט אביטל: מה לעשות, יש לנו שר אוצר.

יגאל יאסינוב: סליחה, לפני חודשיים דיברת אחרת.

קולט אביטל: על שר האוצר?

יגאל יאסינוב: על הכל.

קולט אביטל: סליחה, אני לא מדברת אחרת, אני מדברת בדיוק אותו הדבר.

קולט אביטל: אני חושבת ששר האוצר לא יוצר מקומות עבודה.

קולט אביטל: אני אמרתי כל הזמן ואגיד עכשיו, אני חושבת כשהולכים לתכנית צמצומים, ולתכנית הבראת המשק כפי שהוא הלך וקיצץ תקציבים, אתה לא יכול לעשות את זה מבלי במקביל ליצור כמה פרוייקטים שבהם יש תעסוקה לאנשים.

אורנה וירקוביצקי: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות.

אורנה וירקוביצקי: לנושא של איגום משאבים, המוקד עומד לקום, אבל גם בעבר התכניות שלנו הן באיגום משאבים מלא.

אורנה וירקוביצקי: תכנית "אשת חיל" נמצאת עם הג'וינט, עם משרד העבודה, עם רווחה, עם עיריית בית שמש.

קולט אביטל: לא על זה מדובר, למרות שאני מברכת שיש כבר איגום משאבים עם גופים חיצוניים.

קולט אביטל: אני מדברת על איגום המשאבים של המדינה עצמה.

קולט אביטל: כי אם אנחנו מדברים על זה שיש פה כסף של הביטוח הלאומי, אז במקום שהביטוח הלאומי, במקום שהאוצר יעביר את הכסף לביטוח הלאומי שמעביר את זה כאיזשהו חסד, בואו את אותו הכסף, שמעבירים לביטוח הלאומי, ברגע שהאדם הזה מתחיל לעבוד, זה מה שאנחנו רוצים להחליט פה היום.

אורנה וירקוביצקי: זה לא הכסף שלנו, זה הכסף של האוצר.

קולט אביטל: נכון, אני מדברת על האוצר.

קולט אביטל: אבל משרד הקליטה הוא המשרד שצריך לעמוד בראש הפרוייקט הזה.

קולט אביטל: האוצר בעצם לא איכפת לו אם הוא מעביר את הכסף לביטוח הלאומי בשביל אותו אדם, או אם הוא מעביר את זה לעירייה.

קולט אביטל: אני לא מבקשת ממנו יותר כסף.

יפעת סולל: אגב, יכול להיות שכן.

יפעת סולל: אם אדם היה מקבל שכר מינימום על העבודה הזאת של שמונה שעות ביום, חמישה ימים בשבוע, ועל פי התנאים הסוציאליים שלו, עדיין היתה מגיעה לו השלמת הכנסה, יכול להיות שיש פה תוספת.

קולט אביטל: אם הוא מקבל את שכר המינימום הזה, ואת ה-3,500 שקלים שלו, שזה עדיין שכר המינימום, למרות שאני חושבת שצריך יותר שכר מינימום.

קולט אביטל: אבל אני נגד התעשיינים בעניין הזה.

יגאל יאסינוב: העולם הוא עגול.

קולט אביטל: תסתכל על העמדות שלי באופן עקבי, כולל במליאה.

קולט אביטל: תראה שגם בעניין תקציב מינימום, כולל בכנסת הקודמת, אתה לא היית, היתה הצעת חוק של עמיר פרץ על שכר מינימום של אלף דולאר לחודש, אני הצבעתי בעד.

קולט אביטל: זה לא הנושא שלנו כרגע.

קולט אביטל: לא נתחיל להתווכח.

קולט אביטל: אני בעד שכר מינימום שעולה.

קולט אביטל: ההחלטה שלנו לגבי הישיבה הזאת.

קולט אביטל: אנחנו מברכים על כל תכנית שיקומית שקיימת, ודאי על היוזמה של עיריית בית שמש לקיים תכנית כזאת, ולהוציא מתקציביה גם אם זה סכום קטן.

קולט אביטל: סכום כלשהו כדי להתחיל באיזושהי נקודת מוצא, ודאי שאנחנו רק יכולים לברך את הביטוח הלאומי שהוא שותף לתכנית הזאת.

קולט אביטל: יחד עם זאת, אנחנו רוצים לקרוא לשרת הקליטה, או לכל מי שיהיה אחריה, החל מהיום יהיה שר קליטה, לא ברור.

קולט אביטל: לשר הקליטה יהיה אשר יהיה, להפוך את התכנית הזאת לתכנית יותר אינטגרטיבית.

קולט אביטל: זאת אומרת, במקום שהכסף ישולם כהבטחת הכנסה, שהכסף הזה יועבר לעירייה, ושהעירייה תוכל לשלם, גם אם מדובר בשישה חודשים, את השכר כפי שהוא, ושיגיע לשכר מינימום, כדי שאנשים ירגישו שהם עובדים וגם מקבלים שכר עבור העבודה שלהם.

קולט אביטל: כאמור, לא מדובר פה על הטלת עומס תקציבי נוסף על הממשלה.

קולט אביטל: מדובר על דרך אחרת לשלם לאנשים את אשר מגיע להם בכבוד, תמורת מה שהם עושים, ורק כך אפשר להקנות לאנשים את הרגלי העבודה ואת התמריצים לצאת לשוק העבודה.

קולט אביטל: אנחנו פונים למשרד התמ"ת ומבקשים להעביר אלינו אם אפשר סטטיסטיקות על ההשמות של אנשים שהיו בתכניות כאלה, ואנחנו מבקשים שימשיכו בכמה שיותר השמות שרק אפשר.

יגאל יאסינוב: אנחנו צריכים לבקש מהמשרדים והרשויות שהיו שותפים בפרוייקטים כמו הפרוייקט הזה ודומים, לחשוב גם כן בנושא הכבוד של האנשים.

יגאל יאסינוב: הם נתנו אותם תקציבים שצריך לתת.

יגאל יאסינוב: הם ניסו לתת את אותו ניסיון תעסוקתי שהוא טוב.

יגאל יאסינוב: הדבר הקטן שהוא פשוט הפך את הפרוייקט לבעייתי, צריך להתייחס לכבוד של קהילות.