ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 458, 2005-03-23 09:00

מיכאל איתן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל איתן: קורא סעיף 1.

רונה קדמי: אנו מבקשים לכתוב: תובע – כמשמעותו או קצין בדרגת פקד שהוסמך לכך בידי המפקח הכללי של משטרת ישראל.

איל זנדברג: זה כולל פרקליט, תובע משטרתי, והם מבקשים להוסיף גם קצין חקירות.

רונה קדמי: שהוסמך להגשת בקשות על פי חוק זה.

רונה קדמי: זה חשוב, כי בשלב זה לא נמצאים בהליך שכבר הוגש כתב אישום בהכרח, אנו נמצאים בשלב של חקירה.

רונה קדמי: בדרך כלל בשלבים האלה מי שמטפל בהגשת בקשות אלה חוקרים, קצינים.

רונה קדמי: שיטת ההסמכה הזו מצויה גם בחוקים אחרים, שחוקרים או קצינים הוסמכו על ידי מפכ"ל מדרגה מסוימת והלאה - מוסמכים להגיש בקשות לבית המשפט.

מיכאל איתן: מאיזה דרגה?

רונה קדמי: לקחנו את זה בדומה להצעה שיש כרגע לגבי קניין רוחני, דובר שם על קצין בדרגת פקד ומעלה שהוסמך על ידי המפקח הכללי של משטרת ישראל.

רונה קדמי: המפכ"ל צריך שתהיה הסמכה.

מיכאל איתן: מה זה ההסמכה הזו?

מיכאל איתן: מביאים פתק, הוא חותם פעם במאה שנה, והוא הוסמך.

מיכאל איתן: הוא רואה אותו?

מיכאל איתן: שואל אותו?

מיכאל איתן: שואל מי זה?

רונה קדמי: זה יכול להיות בעלי תפקידים מסוימים.

מיכאל איתן: מה שיקול הדעת שלו?

מיכאל איתן: אני לא הייתי מסכים לעולם, גם בחוקים אחרים, שזה יהיה סתם הסמכה.

מיכאל איתן: אני לא צריך את ההסמכה.

מיכאל איתן: זה פיקציה.

רונה קדמי: ממש לא.

מיכאל איתן: תיתנו הוראות לפקדים.

מיכאל איתן: מה, קם פקד בבוקר והולך לבית המשפט?

מיכאל איתן: מחליט שהוא תובע לפי הצעת החוק הזו והולך לבית המשפט?

רונה קדמי: כדי שיהיה סדר וזה יתאים גם לחקיקה אחרת- -

מיכאל איתן: גם בחקיקה אחרת זה לא בסדר.

מיכאל איתן: תשנו שם.

מיכאל איתן: למה אני צריך את זה בחוק?

מיכאל איתן: למפכ"ל יש סמכות מחר בבוקר להוציא הנחיה פנימית ששום פקד לא יגיש אלא אם הוא קיבל ממנו הסמכה.

מיכאל איתן: מה זה כל זה?

מיכאל איתן: אתם לא קובעים כלום, אתם עושים צחוק מהחוק, אין לו מלה ומשמעות.

מיכאל איתן: למה בחוק צריך להיות כתוב משהו שאין לו משמעות מבחינת המחוקק?

מיכאל איתן: המשטרה זה ארגון היררכי, יש שם הוראות, פקודות והנחיות.

מיכאל איתן: אתם רוצים לא כל פקד, רק פקד שקיבל הסמכה.

מיכאל איתן: תעשו את זה.

מיכאל איתן: למה את צריכה שזה יהיה כתוב בחוק?

מיכאל איתן: אני לא מרחיב.

מיכאל איתן: אם אתם אומרים: הסמכה - אני מוכן, יסמיך מי שעבר קורס, השתלמות.

מיכאל איתן: סתם לומר הסמכה - תעשו את זה אצלכם, יש לכם הסמכות.

מיכאל איתן: למה אני צריך לכתוב דבר מיותר בחוק, שלמשטרה יש סמכות ממילא, למפכ"ל להסמיך את מי שהוא רוצה?

מיכאל איתן: מה אכפת לך?

מיכאל איתן: למה את צריכה שיהיה כתוב כאן דווקא פקד?

מיכאל איתן: הוא יכול לקחת כל פקד, יסמיך את מי שהוא רוצה.

מיכאל איתן: אם אני כותב שהוא יסמיך, זה ממילא קיים בפקודת המשטרה, אני לא מרגיש שאני עושה משהו נכון.

רונה קדמי: זה יצור סדר.

איל זנדברג: זה מכוון את המשטרה לחשוב, זה לא עניין של מה בכך.

מיכאל איתן: בסדר, אני מסכים.

איל זנדברג: אז מוסיפים: קצין בדרגת פקד ומעלה שהוסמך לכך בידי המפכ"ל למשטרה, המפקח הכללי של משטרת ישראל.

מיכאל איתן: קורא סעיף 2(א)(1).

איל זנדברג: ביטלנו את התנאי של ביצוע עברות בעבר.

מיכאל איתן: קורא סעיף 2(א)(2).

רונה קדמי: ראוי שלאור הרמה הראייתית הנדרשת, שאומרת אם שוכנע כי קיים יסוד סביר לחשד שהוא יבצע, היסוד הסביר צריך להישקל בין היתר גם על בסיס קיומו של חשד סביר לביצוע עברות קודמות.

רונה קדמי: כלומר סעיף (2), זה עלול לכוון אותו לכך שהיו הרשעות על עברות קודמות בעבר, לכוון אותו לכך שהוא יוכל גם להשתכנע על בסיס זה שיש חשד סביר לביצוע עברות קודמות במקום, לאו דווקא הרשעות.

רונה קדמי: אני מבקשת להוסיף כמה מלים לפני המלים "ביצוע עברות", בין היתר – קיומו של חשד סביר לביצוע העברות, והיתר נשאר אותו דבר.

מיכאל איתן: לא צריך.

עודד ברוק: ביצוע עברות זה אומר שהיתה הרשעה.

איל זנדברג: לא בהכרח.

מיכאל איתן: עוברים הלאה.

מיכאל איתן: קורא סעיף 2(ב), (ג), (ד), (ה).

איל זנדברג: כאן הערה שהעירה לי רחל, צריך לראות אם היא מוצדקת; האם יש צורך לאפשר גם לתובע לבקש שוב לשנות את תנאי הצו אחרי שהוא ניתן, או אולי רק צריך לאפשר לתובע לצמצם את הצו, אבל לא לשנותו.

רחל גרשוני: יש סעיף לאחר מכן על שינוי נסיבות.

רחל גרשוני: (ה)(2) זה על שינוי נסיבות.

רחל גרשוני: האם צריך יותר מזה?

מיכאל איתן: אפשר: בית משפט וכו' רשאי לצמצם את ההגבלות בצו.

רונה קדמי: יכול להיות שזה לא רק לצמצם, אולי לשנות, כי הגבלה מסוימת לא מתאימה.

איל זנדברג: בלאו הכי הם יכולים ליזום את ההליך תמיד.

עודד ברוק: מצד שני, מה זה "לצמצם"?

מיכאל איתן: אז תשאירו את זה כך ונגמר העניין.

מיכאל איתן: קורא סעיף 2(ו), (ז).

איל זנדברג: זה חשוב – הכל מחדש, יצטרכו להוכיח.

מיכאל איתן: קורא סעיף (3)(א)(1).

נסים זאב: יש התייחסות למה שהערתי בזמנו, אם יש חדר בבית מלון, מבחינת התופעה ששוכרים חדרים, וזה נהפך להיות בית בושת.

מיכאל איתן: אז נגד בעל בית המלון, אם זה ישמש באופן קבוע.

נסים זאב: נגיד שכרו חדר 101, מחר שוכרים חדר 102.

מיכאל איתן: אנו לא יכולים לפתור את כל הבעיות.

נסים זאב: אני רוצה שיבוא לידי ביטוי, שמי ששוכר חדר במבנה – לא משנה אם הוא עובר חדר, יראו את המקום כמקום- -

מיכאל איתן: אם בית מלון משמש באופן קבוע, אפשר יהיה לסגור אותו, לא משנה באיזה חדר עושים את זה.

מיכאל איתן: אם תוכיח שבית מלון מסוים מנוהל על מנת לשמש לזנות באופן קבוע, יסגרו לך את כל בית המלון.

מיכאל איתן: קורא סעיף 3(א)(2).

מיכאל איתן: קורא סעיף 3(ב).

מיכאל איתן: קורא סעיפים 4, 5, 6, 7.

נסים זאב: הצווים האלה הם מינהליים?

מיכאל איתן: יש ויש.

איל זנדברג: יש מסלול מינהלי ויש מסלול שיפוטי.

איל זנדברג: המסלול המינה

איל זנדברג: לי מוגבל עד כדי 30 יום לתקופות קצרות לפי הצורך, אבל מקסימום 30 יום.

נסים זאב: זה בא להחלטת שופט, גם המינהלי, נכון?

איל זנדברג: לא, אם הוא נותן צו לשבעה ימים והצו פוקע ואף אחד לא עותר נגד, נגמר.

איל זנדברג: אך יש זכות לבוא לבית המשפט, לבקר, לשנות.

איל זנדברג: הצו השיפוטי הוא עד 90 יום, ואפשר להאריכו שוב ושוב.

נסים זאב: למשל בצווי הריסה, גם מינהלי מחייב החלטת שופט.

איל זנדברג: אך התוצאה פה היא זמנית, לא מיידית.

מיכאל איתן: שם הרסת את המקום.

מיכאל איתן: פה אתה לא הורס.

מיכאל איתן: סוגר – יכול לפתוח.

איל זנדברג: אתה לא חייב לסגור אפילו.

איל זנדברג: אתה יכול לומר לו: אל תפעל בלילה.

עודד ברוק: אם אפשר להבהיר את הנקודה שדיברנו עליה קודם; החוק מנחה את בית המשפט אילו שיקולים לשקול כאשר הוא- -

מיכאל איתן: אולי נצביע קודם ואז תעירו את הערותיכם.

אורי שדה: יש מספר הערות שנראות לנו רלוונטיות לעניין של סחר.

אורי שדה: כשאנו באים לתת את הסמכות הזו, מנינו פה ארבע עברות, ויש עוד עברה או שתיים שרלוונטיות; יש חטיפה לשם חבלה או עברת מין- -

מיכאל איתן: מה זה קשור למקום?

מיכאל איתן: אדם כזה ילך לבית סוהר בכל מקרה.

מיכאל איתן: הוא משתמש במקום קבוע לחטיפה?

אורי שדה: כשמדברים על סחר בבני אדם, זה לאו דווקא קשור למקום.

מיכאל איתן: הוא קשור.

מיכאל איתן: גם חטיפה קשורה למקום הכליאה של אדם.

מיכאל איתן: סחר מרמז יותר על מקום, משרד, מסמכים, כספת, יש כל מיני מקומות שאנשים עושים בהם פעולות סחר.

מיכאל איתן: אם יש מקום קבוע כזה – כן.

אורי שדה: מקום שמשמש להחזיק את הנשים כשהן יוצאות לשירות ליווי.

רחל גרשוני: זה לא מיועד לדברים כמו כליאת שווא, שאמנם קשורים למסכת הסחר, אך זה חוק שמיועד- -

מיכאל איתן: למה לא למשל למקום שמאחסנים רכוש גנוב?

אורי שדה: כרגע מחפשים את עניין הסחר.

מיכאל איתן: רחל האירה את עיניי; האופי של החוק הזה מיועד למקומות שיפריעו בעיקר ללקוחות להגיע, למנוע את הגישה של הלקוחות.

עודד ברוק: הצעת החוק מנחה את בית המשפט, אילו בחינות הוא צריך לבחון כשהוא נותן צו הגבלה שיפוטי.

עודד ברוק: אחת הבחינות היא שנעברה עברה, אפשר להגיד שזה כאשר האדם הורשע.

עודד ברוק: זה אומר שיכול להיווצר מצב שתפסתי במקום הזה זנות, העמדתי אפילו לדין אבל עדיין אין הכרעת דין, אני לא יכול להשתמש בזה כדי להוכיח.

מיכאל איתן: לא רוצה להיכנס לזה.

מיכאל איתן: מי בעד העברת החוק לקריאה שנייה ושלישית?

מיכאל איתן: פה אחד.

מיכאל איתן: תודה רבה, הישיבה נעולה.