ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 445, 2005-06-15 09:30

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה והיום אנחנו נדון בנושא ההתמודדות של המשטרה עם הפשיעה והאלימות הגוברת.

גאלב מג'אדלה: כיבד אותנו בהשתתפותו השר לביטחון פנים גדעון עזרא ומפכ"ל המשטרה משה קראדי ואנשים נוספים מסגל המשטרה ובוודאי חברי הכנסת שנמצאים איתנו ומוזמנים נוספים רבים.

גאלב מג'אדלה: ידוע לכל שהחברה הישראלית נקלעה למצב בלתי נסבל של אלימות ופשיעה שלצערי מלווים את החברה שלנו בזמן האחרון בצורה בלתי נסבלת.

גאלב מג'אדלה: הפשיעה והאלימות גם הידרדרו לחתכים שונים ומגוונים בחברה הישראלית ואנחנו נדרשנו כוועדת פנים ואיכות הסביבה להתמודד עם העניין כדי להביא בשורה לחברה הישראלית ולהבטיח מתן פתרונות מיידיים וגם לטווח ארוך כדי שנוכל להחזיר לאזרחי ישראל את הביטחון העצמי ולהיות חברה ראויה לגור ולחיות בה בכבוד הראוי.

גאלב מג'אדלה: אני פותח בדברים קצרים כדי לאפשר לגורמים רבים שנמצאים איתנו ליטול חלק בדיון וכדי שנוכל למצות את הדיון היום ולהביא בשורה.

גאלב מג'אדלה: ברשות

גאלב מג'אדלה: כם נאפשר לשר גדעון עזרא בבקשה לפתוח בדברים, בבקשה.

גדעון עזרא: בוקר טוב.

גדעון עזרא: אני שמח שיושב ראש ועדת הפנים מצא לנכון לדבר בנושא שבהחלט היה בכותרות בשבועות האחרונים.

גדעון עזרא: אנחנו נמצאים בעיצומן של הכנות רציניות לדעתי, בהכנת תוכנית למלחמה באלימות, כאשר ראש הממשלה מינה אותי בראש הוועדה הזו והיא תתכנס לראשונה ב-20 לחודש כאשר עד ל-20 לחודש יש לנו ישיבות עם משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר בתוך המשרד.

גדעון עזרא: יש לנו ישיבות עם אקדמאים שנוגעים לנושא הזה, יש לנו סיכום כרגע שנמצא בשלבי סיום של כל המלצות בן שלום, ג'ימשי, וילנאי שאנחנו מכניסים במסגרת המשרדים השונים.

גדעון עזרא: אנחנו נצטרך בישיבת הוועדה ב-20 לחודש, לבקש מהמשתתפים השונים, שמעבר לחברי הוועדה הרגילים נוספו בה גם שר האוצר ושר הביטחון, נצטרך שם לבקש תיעדוף של המשרדים לסעיפים השונים מצד אחד ואת התימחור על מנת שנוכל לבצע את הדברים החשובים ביותר.

גדעון עזרא: מעבר לכך ובמקביל לנו עוסק המל"ל בהמלצות על תיגבורה של משטרת ישראל מכל הבחינות, הן מבחינת כמות כוח האדם הנדרש, הן מבחינת התימחור והן מבחינת הטכנולוגיה הנדרשת.

גדעון עזרא: כל הדברים הללו יעלו שוב בישיבת הוועדה ב-20 לחודש, כאשר הוועדה שאני עומד בראשותה תתכנס אחת לשבוע.

גדעון עזרא: בישיבות הללו נעקוב, נבדוק, נקדם ונבצע את הדרוש קידום.

גדעון עזרא: אני מוכרח להגיד שהדבר המרכזי והמיידי ביותר כרגע אני רואה אותו בשני מקומות.

גדעון עזרא: האחד זה במשרד לביטחון פנים בעיקר במשטרה והנושא השני בכל חריפותו עולה גם בנושא משרד החינוך, אלו שני הצירים המרכזיים שעליהם נתבסס.

גדעון עזרא: אבל גם משרד הרווחה, גם משרד ראש הממשלה, אם מדברים על הוועדה למעמד האישה, גם משרד הקליטה וההתייחסות לעולים שהגיעו גם לפני 10 שנים לארץ ועדיין לא התבססו בה, גם משרד המשפטים על שלוחותיו והצרכים גם של הפרקליטות וגם של בתי המשפט, כל אלו יילקחו בחשבון.

גדעון עזרא: זו עבודה מורכבת, חשובה ולפי דעתי אנחנו נעשה כל מאמץ, ואני מדבר עכשיו בשמה של משטרת ישראל, כפי שהמפכ"ל כבר הורה בשבוע שעבר, לבלום את המגמה.

גדעון עזרא: ומילה אחרונה ובכך אסיים.

גדעון עזרא: צריך להבין שהמשטרה היום אינה מספיק גדולה לצרכים של המדינה.

גדעון עזרא: אנחנו בנושא ההתנתקות בכלל לא מתעסקים בפרק הזה וזה טיפול נפרד וגדול שמשטרת ישראל מבצעת.

גדעון עזרא: אבל אתם צריכים להבין שכמות הסיורים שכיום נמצאים בכל אתר ואתר במדינת ישראל איננה מספקת.

גדעון עזרא: היכולת לתת מענה בזמן אמיתי לכל הפשיעה איננו מספק.

גדעון עזרא: אם אנחנו מדברים לא רק בערים אלא גם באזורים הפריפריאליים ואנחנו חושבים שצריך מערכים קבועים במקומות רגישים מצד אחד ומצד שני מענה מיידי לכל תופעה בכל מקום שהיא לא מתרחשת, בלי לוותר על הנקודות הקבועות שלנו.

גדעון עזרא: עד כאן זו הקדמה שלי.

גדעון עזרא: אתן את רשות הדיבור למפכ"ל, בעצם אתה אדוניי היושב ראש, נותן כאן את רשות הדיבור.

גאלב מג'אדלה: קודם כל תודה רבה לשר לביטחון פנים גדעון עזרא, בבקשה חבר הכנסת דוד טל, רצית להעיר משהו?

דוד טל: אדוני היושב ראש, הגם שאני לא חבר מן המניין בוועדה הזאת אבל בתוקף סמכותי כחבר כנסת אני בא להציע לוועדה הזאת, עם כל הכבוד למשטרת ישראל שאני מאוד מעריך ומוקיר את עבודתה הרבה כי רבה היא, אבל אני חושב שאפשר לחסוך את הכסף הגדול הזה להיערכות כזו או אחרת משום שמה שאמר ידידנו השר עזרא כבר מונח על שולחן הממשלה.

דוד טל: דוחות רבים וקודמים היו על שולחן הממשלה, רק צריך לקום ולבצע אותם, צריכים להעביר משאבים מתאימים למשרד לביטחון פנים, צריך לעבות את המשרד עצמו,

גאלב מג'אדלה: זו הצעה לסדר?

דוד טל: כן, זו הצעה לסדר.

דוד טל: ההצעה שלי היא לא לדון בדבר הזה משום שאם יעבירו את המשאבים המתאימים למשטרת ישראל ויעבו את מה שצריך ואת הטעון תיקון, אני חושב שאפשר יהיה לצמצם את אחוז הפשיעה מפני שסדר העדיפות הוא בסופו של יום יקבע מה בעצם יקרה במדינת ישראל בחברה שלנו, האם החברה שלנו תתפרק כפי שהיא עכשיו בתהליך כזה או שיהיה מי שירכז אותה ויגבש אותה וילכד אותה.

גדעון עזרא: אני רוצה רק מילה להגיד לך.

גדעון עזרא: קודם כל אתה צודק.

גדעון עזרא: אבל בוועדות הקודמות לא היה נציג האוצר ומי שצריך לתת את הכסף הוא האוצר.

גדעון עזרא: ולכן אנחנו דבר ראשון שעשינו, ביקשנו לצרף את האוצר לוועדה ולקבוע את התיעדוף, כסף גדול מאוד אין.

דוד טל: אדוני השר, כסף במדינת ישראל יש, השאלה היא לגבי סדר עדיפות, אם אנחנו קובעים שזה יהיה פה או שיהיה במקום אחר.

גאלב מג'אדלה: אדוני חבר הכנסת דוד טל.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מודה לך על הפעילות שלך ותרומתך לדיון הוועדה אבל נדמה לי שכאשר ועדה בכנסת, ואתה חבר בהרבה ועדות, מזמינה את הממשלה וזרועותיה לדיון להתמודד עם נושא כאוב, בעייתי ושורשי בחברה הישראלית, שכולנו סובלים ממנו, מן הראוי שנאפשר גם לשר המופקד על התחום, גם למפכ"ל, גם לצוות שמלווה אותם שנשמע אותם, שישכילו אותנו, יגידו מהם הפתרונות, מה הם מתכוונים לעשות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם נאמר להם את דעתנו ונביא את ההמלצות במשותף ונתרום את תרומתנו הצנועה להתמודד עם האלימות והפשיעה בישראל.

גאלב מג'אדלה: אחר כך ככנסת שתפקידה לפקח על הממשלה ועל תיפקודה, נעשה את זה בדרך הראוייה בתור ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: על כן אני מצפה ממך

דוד טל: אני מקבל את הצעתו של אדוני.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: אני מצפה מחברי הכנסת שיאפשרו למפכ"ל ולחברים שמלווים אותו שיאמרו לנו ויספרו לנו, יביאו בשורה לעם ישראל איך אנחנו מתעוררים מחר בבוקר עם בשורה שאנחנו בתקווה להתמודד כולנו עם האלימות והפשיעה שכולנו רוצים לעקור מהשורש ולחיות בחברה ישראלית טובה יותר.

גאלב מג'אדלה: ואני חושב שאדוני מסכים איתי, בבקשה המפכ"ל קראדי.

משה קראדי: בוקר טוב לכולם.

משה קראדי: אלימות כפי שאנחנו מנתחים אותה היא תופעת פשיעה אבל היא חלק מסך כל תופעות הפשיעה הכלליות שקיימות בחברה בכלל ובחברה הישראלית בספקטרום הרחב שמתחיל מעברות הרחוב, עברות איכות החיים, עברות הרכוש, הפשיעה המאורגנת וכמובן גם בתופעת האלימות.

משה קראדי: כשאנחנו מנתחים את תופעת האלימות כחלק מתופעות הפשיעה אנחנו רואים שקיימת תופעה של אלימות שהיא מתלווה והיא חלק מתופעות פשיעה רגילות כמו לדוגמא שוד, שוד בנסיבות מחמירות, ויש גם את תופעת האלימות לצערנו שאנחנו חוזים בה בתקופה האחרונה והיא אלימות לשם אלימות שאין לה הסבר ואין לה סיבה אחרת.

משה קראדי: היא באה לידי ביטוי בשבועות האחרונים במקרים הטרגיים של מקרי רצח, של אובדן חיי אדם, אבל מבחינתנו גם אלימות שלא מסתיימת במקרים טרגיים כמו מקרי רצח היא דבר שמחייב טיפול מעמיק וטיפול שורש.

משה קראדי: אלימות כפי שאנחנו מנתחים את מגמות הפשיעה בשנת 2005, ואתם תראו גם אחר כך במצגת את מספר הנתונים, היא למעשה נקודת התורפה המרכזית בתופעות הפשיעה היום כפי שאנחנו מזהים אותם בחברה הישראלית.

משה קראדי: לפני למעלה משבוע, הצגנו בפני הממשלה גם את המגמות, גם את הגורמים וגם את ההצעות לדרכי טיפול.

משה קראדי: כאשר אני כבר אומר עכשיו, אתם תראו את זה במצגת, אני חושב שהדגש המרכזי שצריך לתת לטיפול הוא דווקא בתחום הנוער כי התפתחות האלימות בקרב הנוער היא אולי המדאיגה אותנו ביותר.

משה קראדי: אנחנו חושבים בכלל שהחוסן הלאומי של המדינה ושל החברה נמדד בין היתר גם על בסיס בעיות פנימיות וחברתיות והפשיעה בכלל והאלימות בפרט הם חלק מהמרכיב הזה של החוסן לאומי, ולכן אנחנו חושבים שצריך לתת לו פתרון, אבל הפיתרון כפי שאנחנו רואים אותו הוא פיתרון מערכתי, אינטגרטיבי, רחב מעגלים ולאורך זמן.

משה קראדי: כלומר צריך להבחין בין הטיפול הנקודתי לבין הטיפול האמיתי, טיפול השורש שצריך להיות כפי שאמרתי, אינטגרטיבי.

משה קראדי: אנחנו רואים את הטיפול כמורכב משלושה מרכיבים.

משה קראדי: מרכיב המניעה, האכיפה ומהחינוך כאשר אין שום ספק שמשטרת ישראל נמצאת יחד עם מערכות האכיפה האחרות בראש סדר הגורמים שצריכים לטפל בצד האכיפתי, והשר כבר הזכיר, ואנחנו נתייחס לכך בסיום, לגבי הצורך בחיזוקה של המשטרה שבסופו של דבר התכלית המרכזית כפי שאנחנו רואים אותה היא יצירת אקלים דוחה אלימות.

משה קראדי: בעקבות התערערות תחושת הביטחון של הציבור עקב המקרים בחודשים האחרונים, פתחנו בשבוע האחרון במבצע, כאשר אני רק רוצה לחדד אותו ולומר שמטרתו היא חיזוק תחושת הביטחון של הציבור.

משה קראדי: המבצע הזה לא נועד לבוא ולטפל בבעיית השורש של האלימות בחברה הישראלית, הוא בא לחזק את תחושת הביטחון כאשר הטיפול האמיתי, כפי שאמרתי, אנחנו רואים אותו מערכתי, אינטגרטיבי ולאורך זמן והוא יבוא לידי ביטוי, אני מקווה, בסיכום של ועדת השרים שבראשה עומד השר גדעון עזרא, שבסופו של דבר תוצג לממשלה.

משה קראדי: אנחנו נציג בפניכם כרגע, ממש תמצית של נתונים כדי שתוכלו לעמוד מקרוב אחר התופעה ולאחר מכן גם את ההצעות לפתרון כפי שאנחנו רואים אותן במשטרת ישראל.

משה קראדי: מי שיציג אותם הוא תת ניצב ג'קי בריי, ראש חטיבת החקירות באגף המודיעין והחקירות, ג'קי בבקשה.

ג'קי בריי: בוקר טוב לכם, בדקות הקרובות, כפי שאמר המפכ"ל, אסקור בפניכם את נושא ההתמודדות של המשטרה בתחום אלימות.

ג'קי בריי: אבל ראשית כמה דברים מקדימים, האחד, האלימות כבעיה חברתית.

ג'קי בריי: צריך לזכור שהיא תופעה שבאה לידי ביטוי ברצף של התנהגויות חברתיות אלימות.

ג'קי בריי: רק חלק מההתנהגויות הללו הן בגדר עברה פלילית וביטוי הקצה שלהן הוא בעברות הרצח.

ג'קי בריי: האלימות תופסת מקום מרכזי בחברה הישראלית ופוגעת בביטחון האישי.

ג'קי בריי: כפי שציינו המפכ"ל והשר, האלימות מהווה מרכיב בחוסן הלאומי ומשפיעה על החוסן החברתי.

ג'קי בריי: רמת האלימות הערכית היא לא רק כמותית היא גם עוסקת בשאלות מוסריות ובשאלת המחיר החברתי.

ג'קי בריי: מוקדי האלימות בחברה הישראלית.

ג'קי בריי: תוכלו כאן לראות על המצגת, לא אציין את כולם, אבל צריך לזכור שאנחנו חיים באווירה של אלימות במשפחה, בין בני זוג, בין בני הזוג לילדים, בין הילדים לבני הזוג, אלימות הנוער, נוער בכמה גוונים, נוער בוגרים, אלימות וירטואלית באמצעות המחשב, באינטרנט, תקיפות מיניות, אלימות כנגד קשישים, חסרי ישע בכלל, אלימות כנגד קבוצות מיעוט וזרים, האלימות ככלי ביטוי של עבריינים להתמודדות במעגל החיים שלהם.

ג'קי בריי: אלימות בכבישים, אלימות בספורט, אלימות כנגד הסביבה, ונדליזם.

ג'קי בריי: אנחנו גם חווים ויודעים שגורמים מרכזיים בהתפתחות האלימות נוגעים לתרבות הפנאי שאנחנו מפתחים או הדור הצעיר מפתח שרוויה באותה אלימות שהיא מציאותית, פיזית למול אותן אלימויות הנגזרות מהעולם הוירטואלי.

ג'קי בריי: החלפת המתחים החברתיים, בקיעים בליכוד החברתי, הקיטוב בחברה, החברה שהיא חברה רב תרבותית.

ג'קי בריי: השינוי של הציבור בהתייחסות לחוק ולשלטון.

ג'קי בריי: אנחנו מזהים שני צירים נפרדים.

ג'קי בריי: יש שלטון ויש רחוב והם הולכים בשני צירים מקבילים, צריך לגרום למיפגש ביניהם.

חמי דורון: קוראים לזה שלטון הרחוב

ג'קי בריי: השפעת המדיה התקשורתית, לגיטימציה חברתית לשימוש בסמים ואלכוהול, סביבה ואקלים עברייני, חוסר תעסוקה, פערים כלכליים, תרבותיים, חברתיים, מרכיבים אישיותיים.

ג'קי בריי: נראה כאן במצגת את הנתונים.

ג'קי בריי: אנחנו רואים לאורך השנים, משנת 1996 ועד שנת העבודה 2004, בסך הכל תנודות בתחום עברות האלימות הגופנית.

ג'קי בריי: בשנת העבודה 2004 סיימנו בכמעט 60 אלף תיקים, כש- 80 אחוז מכלל תיקי האלימות האלה הקשרם בתקיפות, ונדמה שהכמות היא גבוהה.

אראלה גולן: סליחה, אפשר לשאול משהו, מה קרה להערכתכם מ-98 עד 2002 אפילו 2003 שהייתה ירידה, יש לכם איזושהי הערכה לכך?

משה קראדי: אין לנו מחקר מדעי שקובע אבל ניתן לראות שבאותן שנים בהן היה גידול של הטרור באופן טבעי הייתה ירידה בתופעת האלימות ומייד לאחר סיומה של תקופת הטרור יש עלייה באלימות.

אראלה גולן: השאלה היא האם האלימות לא הייתה קודם ועכשיו היא צפה?

משה קראדי: אנחנו מסיימים בשנת 95, 96 את התקופה של גל הפיגועים הגדול ואז אנחנו רואים עלייה דרמטית בשנים 97, 98, ואנחנו הולכים לשלוש שנים, 2001, 2002, 2003, שוב, תקופה רווית טרור שבה אנחנו רואים ירידה בתופעה האלימות ואנחנו רואים אותה שוב ממשיכה לעלות ב-2004, 2005.

אראלה גולן: כי היו עסוקים בבעיות ביטחוניות אחרות.

משה קראדי: מכיוון שאנחנו לא עשינו על זה מחקר מדעי, בעובדות יש פה קשר בין התופעות.

משה קראדי: את הקשר בין הסיבה לתוצאה צריך לנתח.

ג'קי בריי: אני ממשיך בהצגת הנתונים.

ג'קי בריי: נתוני רצח.

ג'קי בריי: אנחנו רואים כאן על הלוח עקומה שמנתחת את השנים מ-98 – 2004 מהאספקט הכמותי.

ג'קי בריי: את שנת 2004 אנחנו מסיימים עם ירידה בכמות מקרי הרצח.

ג'קי בריי: יש לציין שבחודשים מקבילים ינואר – מאי 2004 ביחס לינואר- מאי 2005, אנחנו רואים גידול משמעותי בכמות מקרי הרצח.

ג'קי בריי: כמה מילים על הנושא של תחום הרצח.

ג'קי בריי: יש איזושהי התפלגות.

ג'קי בריי: 30 אחוז ממקרי הרצח בשנה הם על רקע הסכסוך בין העבריינים, כ-20 אחוז ממקרי הרצח הם על רקע לא ידוע, וכ-50 אחוז מהמקרים הם של קורבנות שאינם עבריינים.

ג'קי בריי: מניתוח שלנו עולה שהרקע לביצוע חלק מאותן רציחות הוא אימפולסיבי, בעת קטטה או וויכוח, רצח בהשפעת אלכוהול או סמים, רצח במשפחה.

ניסן סלומינסקי: זה לא ה 20 אחוז,

ג'קי בריי: זה כולל בתוכו.

משה קראדי: 50 אחוז שאנחנו יודעים.

ניסן סלומינסקי: אבל מה שכתוב במצגת שורה לפני כן, 20 אחוז רצח

ג'קי בריי: זה מקרי הרצח שאנחנו לא יודעים

משה קראדי: זה לא מתוך ה-50 אלא זה בנוסף.

ג'קי בריי: בכל הדקירות והסכינאות אנחנו רואים מגמה של עלייה משנת העבודה 2004 לשנת העבודה 2005 בחודשים ינואר – מאי.

ג'קי בריי: כשרק בשנה זו בחודשים ינואר – מאי אנחנו עדים על פי דיווחים שהגיעו למשטרה, ל- 250 אירועי דקירה כשזה מבטא בסך הכל הכללי עלייה של כמעט 66 אחוז ביחס לשנת העבודה 2004.

ג'קי בריי: אם תשימו לב אנחנו רואים מגמה גם אצל הנוער בנשיאה ובשימוש בסכין ואגרופן.

ג'קי בריי: מ- 412 מקרים ל-661 בשנת עבודה ב-5 חודשים.

ג'קי בריי: וגם אצל הבוגרים הדבר מקבל ביטוי מ- 1135 מקרים לעומת 1529 ב-5 חודשים.

דוד טל: יהיה נכון לומר שכל הדברים הללו הם סביב הפאבים?

משה קראדי: כן, גם.

משה קראדי: אבל הייתי רוצה להרחיב בנקודה הזאת.

משה קראדי: הנתונים שאנחנו נותנים אותם פה ובסופו של דבר מדובר בעברות חשיפה, זאת אומרת אותה פעילות שהמשטרה מייצרת על מנת לגלות על גופו של נער או של אדם סכין או אגרופן.

משה קראדי: העובדה שיותר ויותר נערים ואנשים מסתובבים כשעל גופם סכין, כאשר המטרה של הנשיאה היא לא בדיוק לחתוך בשר, או לעשות בה שימוש לבישול, היא זו שמטרידה אותנו.

משה קראדי: זה נכון סביב מועדונים, זה נכון גם במוסדות חינוך וזה נכון בכלל בהליכה ברחוב.

משה קראדי: ולכן אני אומר, עצם נשיאת הסכין לכשעצמה יש בה פוטנציאל לשימוש בעת הצורך, כי מי שאין לו כוונה ומי שלא ישא סכין על גופו, אז גם בעת הצורך כשיהיה ויכוח אימפולסיבי כזה או אחר הוא לא ייעשה בו שימוש, ולכן אנחנו הגדרנו את תופעת הסכינאות כיעד מועדף לטיפול וזה חלק מהמבצע שאנחנו מציעים אותו בימים האלה.

דוד טל: אפשר להעיר משהו, אדוני?

גאלב מג'אדלה: לא אני מצטער.

גאלב מג'אדלה: היום אנחנו מקיימים דיון כדי שהחברה הישראלית תצא נשכרת ולכן יש לאפשר לאנשים לומר את מה שיש להם עד הסוף ואחר כך, בצורה הכי מתורבתת נתמודד עם הבעיה, כל אחד בתורו בצורה הכי נכונה, בבקשה אדוני.

ג'קי בריי: כפי שציין המפכ"ל, המניעים לאירועי דקירה ברובם באים על רקע של קטטות, סכסוך משפחתי, דקירות במועדונים, שימוש בדרך, קטטה בין נרקומנים, הומלסים, במהלך שוד, וכיוצא בזה.

ג'קי בריי: יש לציין שבחמשת החודשים האחרונים, 5 מקרי הרצח שאירעו התפתחו מקטטה או ויכוח שבמהלכן נדקר הקורבן ונפטר.

ג'קי בריי: בתחום האלימות במשפחה אנחנו כפי שאתם רואים את הגרף משנת העבודה 94 עד שנת העבודה 2004, ציינו את שנת העבודה 2004 ב-11 מקרים, שגם הם 11 מקרים מיותרים.

ג'קי בריי: בכל מקרה, בשנת העבודה הנוכחית, מה- 1 בינואר ועד 31 במאי אירעו 7 מקרים, מקרי רצח על רקע אלימות במשפחה.

ג'קי בריי: כעת אתייחס בכמה מילים לתחום הנוער.

משה קראדי: אני רוצה לתת דגש לשקף הזה משום שאני חושב שיש לו משמעות גם בטיפול המערכתי הארוך טווח.

משה קראדי: בישראל היום נמצאים כ-2 מיליון 220 אלף ילדים ובני נוער שמהווים סך הכל 34 אחוז מהאוכלוסייה, דרך אגב, הנתונים הם של הלמ"ס, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

משה קראדי: 650 אלף מתוך אותם בני נוער וילדים מוגדרים מתחת לקו העוני.

משה קראדי: 64 אלף מתוכם זוכים לטיפול של משרדי העבודה והרווחה.

משה קראדי: כ-334 אלף ילדים ובני נוער מוגדרים כבני נוער בסיכון כאשר 134 אלף מתוכם הם בסיכון גבוה ומיידי.

משה קראדי: כרגע לא נמצאים פה גורמי משרדי הרווחה, ואולי כן ואני לא יודע, אבל חשוב לציין נתון שהוצג גם בישיבת הממשלה.

משה קראדי: חלק מאותם נערים שמוגדרים ככאלה שאמורים להיות על פי צו של בתי משפט במעון לחוסים, לפחות כ-500 מתוכם היום לא נמצאים במקום כזה מחוסר היכולת של המערכת לאכלס אותם במקום בו הם אמורים להיות ועל פי צווים של בתי משפט, וזה לא כולל אוכלוסיה שגם היא צריכה להיות שם אבל לאו דווקא בהכרח על פי צו בית משפט.

ג'קי בריי: לצד גידול האוכלוסייה הברוכה בנוער אנחנו גם מזהים גידול חלקם בתוך הפשיעה.

ג'קי בריי: ובסך הכל הכללי כפי שאתם רואים כאן על המסך, אנחנו רואים מגמת עלייה לאורך השנים, 90 עד 2004, כששנת העבודה 2004 היא שנת שיא במספר תיקי החקירה או תיקים שנפתחו כנגד בני נוער.

ג'קי בריי: כמעט קצת פחות מ- 50 אחוז מכלל העברות הן עברות בתחום האלימות.

אראלה גולן: ומה השאר?

גאלב מג'אדלה: סליחה, תאפשרו לו לסיים ואחר כך תשאלו את כל השאלות.

ג'קי בריי: כל התחומים החל מתקיפה סתם עד כדי רצח.

ג'קי בריי: גם בתחום של המעצרים חל גידול, צריך לזכור שמול הגידול הטבעי בקרב הנוער, חל גם גידול בתחום המעצרים.

ג'קי בריי: ב -97 נעצרו 3522 קטינים ובשנת העבודה 2004 נעצרו 5108 קטינים והציפייה היא שזה רק ילך ויגדל אם לא נעצור ונתחיל לטפל בתחום הזה ביתר שאת.

ג'קי בריי: בתחום תום ההליכים, כמות הקטינים שנעצרו עד תום ההליכים המשפטיים גדל בלמעלה פי 4 וחצי מאז שנת העבודה 1997, וגם לכך יש משמעויות המצביעות על מעורבותם הקשה של הנוער בתחום הפלילי ובתחום עברות האלימות הקשות.

משה קראדי: צריך להדגיש בשלושת הנתונים האחרונים גם בגידול שחל בסך כל עברות האלימות, גם מעצרים וגם תום ההליכים.

משה קראדי: עברות הנוער הן בדרך כלל עברות שמוגדות על ידינו כעברות חשיפה, זאת אומרת זה עברות שהיכולת להביא אותן לידי ביטוי היא בין היתר בהגדלת הפעילות המשטרתית.

משה קראדי: נושא הנוער מוגדר כיעד מועדף במשטרה החל משנת 2003, ואתם ראיתם שם את העלייה המאוד משמעותית בין 2003 ל-2005 כי הנושא הזה נבחר כנושא מועדף על ידי טיפול יחידות משטרת ישראל.

ג'קי בריי: יש לנו כאן פילוח של זירות ההתרחשויות העיקריות של בני הנוער.

ג'קי בריי: אנחנו נמצא ש-33 אחוז מהאירועים מתרחשים במוסדות חינוך, 39 אחוז ברחובות, והשאר מתפלג בין בתי מגורים, גנים ציבוריים, בתי הארחה ושעשוע.

משה קראדי: אין ספק שהדבר ניתן להתמודדות אבל בהתמודדות הזו לוקחים חלק גם גורמים אחרים.

משה קראדי: השקף הזה, שקף מעגל החיים הפלילי האינטגרטיבי אולי מלמד בסופו של דבר את סך הכל של הדרך בה מטפלת משטרת ישראל באירוע פלילי מתחילתו ועד סופו, אבל הוא מביא לידי ביטוי גם את צווארי הבקבוק כפי שאתם יכולים לראות גם במשטרה וגם במקומות אחרים.

משה קראדי: אירוע פלילי כשמתרחש בדרך כלל מביא את המשטרה לצורך להפעיל מודיעין כדי לאתר את מבצעי האירוע, לאחר מכן עובר לשלב של עיכוב ומעצר, חקירה, הפעלת אמצעים טכנולוגיים, העברת התיק לתביעה, לפרקליטות, הגשת כתבי אישום, בתי משפט, בתי סוהר ובסופו של דבר גם תהליך של תמיכה ושיקום בפעילות חברתית כזאת או אחרת.

משה קראדי: בכל אחד מהשלבים האלה במעגל החיים אתם יכולים לראות את צווארי הבקבוק כפי שהם מופיעים בחלק השמאלי של השקף, שבא לידי ביטוי גם במחסור בשוטרים, גם במקומות מעצר, גם בחוקרים.

משה קראדי: גם זמני ההעמדה לדין שהם גבוהים מאוד, לפעמים לוקח בין קיומה של עברה ועד ההליך הפלילי או הבאתו לדין כ-4 שנים.

משה קראדי: עומס שבא לידי ביטוי גם על התביעה המשטרתית אבל גם על התביעה בפרקליטות, וכפי שאתם רואים גם בצד השני, חוסרים בצווארי בקבוק במערכות האחרות, במשרד העבודה והרווחה וברשויות המקומיות, של חוסר בקציני מבחן, חוסר בחוקרי ילדים, פקידי סעד, קב"צים ומקומות חסות לנוער כפי שהזכרתי קודם.

ניסן סלומינסקי: המעגל לא מתחיל צעד אחד לפני האירוע?

ניסן סלומינסקי: במניעה?

גאלב מג'אדלה: ניסן, סליחה, תן לו לסיים, אחר כך.

משה קראדי: כפי שאמרתי בפתח דברי, אני חושב שהמטרה המרכזית שלנו ושל כל המערכות צריכה להיות הניסיון ליצור אקלים חברתי דוחה אלימות.

משה קראדי: דרכי ההתמודדות חייבים להיות אינטגרטיביים, מעגלים רחבים לאורך זמן והם כוללים לטעמנו את המשרד לביטחון פנים, משרד החינוך, משרד העבודה והרווחה, משרד הפנים באמצעות הרשויות המקומיות כמובן, משרד המשפטים ומשרד הקליטה.

משה קראדי: אמרתי בפתח דברי, אנחנו נמצאים היום במצב שבו משטרת ישראל בשבוע האחרון נכנסה לפעילות שהיא פעילות לחיזוק תחושת הביטחון של הציבור, אבל הפיתרון האמיתי הוא פיתרון הרבה יותר מקיף והשר יתייחס לעניין בוועדה שהוא עומד בראשה שבסופו של דבר תציג את הממצאים לממשלה.

משה קראדי: אני רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת טל, בהחלט אנחנו חושבים ששינוי סדרי העדיפויות הלאומיים או קביעת הנושא הזה כיעד לאומי הוא דבר מאוד מרכזי ביכולת של החברה הישראלית וגם שלנו כחלק מגורמי אכיפת החוק לראות בנושא הזה כיעד לאומי על מנת להתמודד אתו בצורה אחרת, הרבה יותר מקיפה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: אנחנו פותחים את הדיון ובטרם נתחיל אני יכול להרשות לעצמי לומר שלמרות עיקרון הפרדת הרשויות, אנחנו היום מאוחדים כולנו ברצון להתמודד עם האלימות, עם הפשיעה בחברה הישראלית, כנסת, ממשלה, וגורמים נוספים ורבים שנמצאים כאן,

ניסן סלומינסקי: בדיבור, לא במעשה

גאלב מג'אדלה: סליחה אדוני?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאוחדים בדיבור לא במעשה.

גאלב מג'אדלה: כל אחד רואה את זה במשקפיים שלו, אל תשכח שאני בקואליציה, ניסן.

גאלב מג'אדלה: מכל מקום, כולנו מסכימים שההתמודדות היא מערכתית, כולם צריכים לשלב ידיים, לא רק המשטרה, זה גם המשטרה ובראש ובראשונה המשטרה אבל אנחנו כולנו נדרשים היום לנושא, ואני בטוח שהתרומה של החברים שנמצאים כאן תהיה תרומה משמעותית כדי שאנחנו נוכל לתת בשורה וגם לתרום את חלקנו להתמודדות הזאת.

גאלב מג'אדלה: ראינו את האספקטים שאתה מנית, הם רבים ושונים.

גאלב מג'אדלה: אבל אני רוצה ברשותך להתמקד בשניים שלושה.

גאלב מג'אדלה: לדעתנו, גם נאמר על ידי מחקרים שנעשו וגם על ידי אנשים שהתמודדו עם העניין בצורה מקצועית, המרכיב המרכזי או המצוקה של החברה הישראלית, המצוקה החברתית כלכלית, היא שמובילה לאלימות ולפשיעה כמעט בסדר גודל ראשון.

גאלב מג'אדלה: כולנו יכולים גם להתאחד סביב כך שבתי הכלא, התופעה שאנשים משוחררים מבית הכלא וחוזרים בחזרה אליו, המספרים הולכים וגדלים.

גאלב מג'אדלה: לכן אנחנו צריכים לדאוג שתהיה בבית הסוהר מערכת שגם מטפלת.

גאלב מג'אדלה: לא רק מענישה, אלא שאדם גם יקבל שם טיפול.

גאלב מג'אדלה: והדבר הנוסף שהייתי רוצה לומר, הקלות בענישה, בשנתיים האחרונות הממוצע שלה הכפיל את עצמו.

גאלב מג'אדלה: זה דבר שאנחנו איננו יכולים לעבור עליו לסדר היום.

גאלב מג'אדלה: אם בודקים את הענישה מלפני שנתיים, ובודקים את הענישה היום, רואים שהענישה פחתה במאה אחוז כמעט.

גאלב מג'אדלה: לא יעלה על הדעת שבתי המשפט ימשיכו להתייחס לעבריינות ולאלימות ולפושעים בקלות דעת כפי שרואים בזמן האחרון.

גאלב מג'אדלה: חייבים בעניין הזה לשלב ידיים.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שמינהל בתי המשפט מיוצג כאן על ידי השופט גילון ואנחנו בוודאי נשמע את דעתו בעניין.

גאלב מג'אדלה: הנושא של התקינה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא שמענו ממך אדוני השר ולא מהמפכ"ל לגבי התקינה.

גאלב מג'אדלה: האם לא חשבתם שצריכה להיות תקינה לכוח אדם בדומה לאירופה או לחברות מתקדמות שהצליחו?

גאלב מג'אדלה: והדבר האחרון שהייתי רוצה לומר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רואים בשיטור הקהילתי בשורה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רואים בשיטור הקהילתי מרכיב חשוב מאוד בהתמודדות עם הפשיעה והאלימות בחברה הישראלית.

גאלב מג'אדלה: אם לא נשלב את החברה הישראלית בכל הרמות ונרתום אותם להתמודד ביחד עם המשטרה והזרועות השונות והמגוונות, לא נוכל להתמודד עם הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אני יכול רק להסתמך על דבריך בנתון האחרון לגבי בני הנוער.

גאלב מג'אדלה: אם לא נשלב את המערכות, משרד החינוך, הבית, שזה הקהילה, לא נוכל להתמודד עם האלימות בישראל.

גאלב מג'אדלה: חייבים לשלב את הקהילה ואת משרד החינוך.

גאלב מג'אדלה: אני אסתפק בזה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לאפשר לחברי חברי הכנסת להתייחס ואחר כך נשמע בוודאי את תגובתכם והתייחסותכם.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לכם מאוד, בבקשה חבר הכנסת חמי דורון.

חמי דורון: תודה רבה אדוני.

חמי דורון: באמת תמהתי לראות שאין פה נציג של משרד המשפטים אבל אני שמח שיש נציג של בתי המשפט מאחר ובאמת כמו שאדוני ציין, יש בעיה מהותית בצורת ההתנהגות היום של שופטים, רחמנים בני רחמנים המה.

חמי דורון: ולכן מגיע האדם אחרי שהוא דקר פה ודקר שם, ומקבל עבודות שירות.

חמי דורון: או שאנס איזו קטינה בת 12 אז הוא מקבל 6 חודשים עבודות שירות.

חמי דורון: וזה נחמד אולי בפינלנד אבל לא כאן.

חמי דורון: וצריך להחמיר.

חמי דורון: ואנחנו פה בכנסת מפעם לפעם עולה הרעיון של קביעת ענישת מינימום במסגרת החקיקה.

חמי דורון: ויש ויכוחים לכאן ולכאן בנושאים האלה.

חמי דורון: ובדרך כלל אנחנו משתדלים לא ליצור מצב של ענישת מינימום שתכבול את שיקול דעתו של השופט ורוצים לתת לשופט את שיקול הדעת, אלא שאני מתחיל לחשוב ששיקול הדעת של חלק מהשופטים לפחות, קצת פגום.

חמי דורון: אדוני היושב ראש, האלימות היא לא איזשהו דבר תלוש

גאלב מג'אדלה: אדוני חבר הכנסת חמי דורון.

גאלב מג'אדלה: לא הייתי מתאר שיקול דעת של שופט כפגום.

חמי דורון: אדוני יכול לחשוב כמו שהוא חושב, ואני חושב כמו שאני חושב.

חמי דורון: בשביל זה אנחנו נמצאים בכנסת ישראל וכנראה בשתי מפלגות שונות.

טלב אלסאנע: זו עמדת המפלגה?

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין.

חמי דורון: לא.

חמי דורון: זו עמדתי חבר הכנסת טלב אלסאנע.

חמי דורון: האלימות היא חלק בלתי נפרד מאווירה כללית של שחיתות שלטונית, שחיתות מערכת, כי ברגע שילד בן 15 רואה וקורא בעיתון שאדם רם ונישא, אדם רם מעלה, עושה דברים שלא צריכים להיעשות, שהם בניגוד לחוק אבל אף אחד לא מטפל בזה, וכמובן שהם משתדלים לא לעשות שום דבר, אז הוא אומר, אם בארזים נפלה שלהבת הרי מה יגידו אזובי הקיר, והוא מרשה גם לעצמו לפעול ולעבור על החוק כפי שהוא רוצה.

חמי דורון: אנחנו רואים את זה ברשויות המקומיות, אנחנו רואים את זה ברמה השלטונית המרכזית שהדברים עוברים ליד.

חמי דורון: אני חייב לומר שהקשבתי בקשב רב לנושא ניתוח ההתפתחות של האלימות.

חמי דורון: אבל אנחנו ישבנו כאן

חמי דורון: ב-2003 והיה דיון עם המפכ"ל הקודם, מר אהרונישקי, ואני הבאתי אז דוגמא, הייתי אז חבר כנסת חדש ועד אז עסקתי בנושא הביטוח, ואני יכול לומר לכם שהחשש והפחד זה לא מאתמול.

חמי דורון: זה לא בשלוש השנים האחרונות שיש פתאום איזשהו פחד בגלל שיש אלימות גוברת, זה רק סימפטום.

חמי דורון: כי כשאני הולך לישון ואני יודע שכשאני אקום בבוקר וסביר להניח שלא אראה את האוטו שלי, אז זה גם חשש וחוסר ביטחון.

חמי דורון: ויש שכונות שלמות במדינת ישראל שפשוט אנשים חייבים לעשות שמירה אישית משלהם מכיוון שהמשטרה איננה נותנת מענה.

חמי דורון: או לדוגמא, כל המאבק בנושא של גנבות כלים חקלאיים וכלי עבודה.

חמי דורון: כשגונבים טרקטור של 150 או 200 אלף דולר, ומודיעים למשטרה שהטקרטור נגנב, ויוצא הסייר בעקבות הטרקטור ויש עקבות בשטח, והוא נוסע ואז הוא מגיע לגבול נס ציונה, והוא אומר לבעל הטרקטור, מפה זה לא אני, זה כבר לא תחום השיפוט שלי.

חמי דורון: מה אז אתה לא ממשיך לנסוע אחרי הגנב?

חמי דורון: לא, זה לא תחום השיפוט שלי.

חמי דורון: מצויין, גאוניות שאין כדוגמתה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת חמי דורון.

חמי דורון: סליחה, אני עוד לא סיימתי.

גאלב מג'אדלה: מצטער אבל אני צריך לאפשר לעוד דוברים להתבטא.

חמי דורון: בסדר, אני אקצר.

חמי דורון: אדוני המפכ"ל ואדוני השר, מבצעים חד פעמיים זה טוב בשביל הציבור, בשביל פרופוגנדה, זה לא פותר שום בעיה אמיתית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

אראלה גולן: קודם כל אני רוצה לבשר לאלו שאינם יודעים שחברת הכנסת מלי פולישוק ואני הקמנו שדולה שמטרתה להילחם באלימות.

אראלה גולן: סברנו שמכיוון שבכנסת בוועדות השונות מטפלים לחוד באלימות ילדים ולחוד במעמד האישה, שאנחנו צריכים מערכת שתכלול כמה שיותר חברי כנסת, ועד כה הצטרפו למעלה מ-60 איש, ובשדולה הזאת ננסה לבחון את הבעיות עם אנשי מקצוע ולבדוק את הנושא.

אראלה גולן: אנחנו נפגשים כבר השבוע עם אותן נשים שעלו לכנסת שהמשפחות שלהן נפגעו בנושאי אלימות ונקיים תהליכים שאשמח אם כולנו נצטרף לזה ונגיע לתוצאות יותר טובות.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

אראלה גולן: ההתייחסות שלי היא שיש כאן שני תהליכים שקורים במקביל.

אראלה גולן: אחד שזה תהליך ההתנתקות שצריכים להתייחס אליו עם כל הנושא של אלימות או חוסר ביטחון שגורם לאלימות, זה דבר שצריך להיות מטופל.

אראלה גולן: בנוסף לכך חלק מכוחות המשטרה היו עסוקים כבר מעכשיו בנושא של ההתנתקות, שצריך לתת על זה את הדעת.

אראלה גולן: במקביל לזה, קיים נושא הפוך.

אראלה גולן: במקומות שלנו יש איזושהי רגיעה ביטחונית שגורמת להצפה של נושאי פשיעה שאני מניחה שהיו גם קודם אבל עכשיו הם הרבה יותר חריפים ונוצר הרבה יותר זמן פנוי.

אראלה גולן: אנשים היו עסוקים יותר במלחמה באינתיפדא וגם בשירות צבאי ארוך יותר וכעת נוצר הרבה יותר זמן פנוי, וזה כמובן בנוסף לחינוך יותר מתירני ולחוסר עניין של הנוער וכמובן שיש את הנושא של סמים ואלכוהול שצריך לדבר גם עליו.

אראלה גולן: אני לא חושבת שיש כאן היום יותר אוכלוסייה ענייה ממה שהייתה פעם כי היו עניים גם לפני 20 שנה ולפני 15 שנה אבל הייתה לאנשים יותר תחושת שליחות ויותר עניין לבנות כאן חברה בריאה ועכשיו קיימת תחושה שאנשים איבדו את העניין וצריך על כך לתת את הדעת בנושא החינוכי.

אראלה גולן: הייתי רוצה לשאול שתי שאלות.

אראלה גולן: האחת, מה יקרה בזמן ההתנתקות עם אותם כוחות משטרה שכבר היום חסרים לנו ויהיו חסרים יותר ויותר, ויש שם בהתנתקות בעיות קשות מאוד.

אראלה גולן: חלק מהסיפור הוא שאני מעורבת בבעיות הנפשיות שקורות בגוש קטיף, מה יקרה אז?

אראלה גולן: כי תהיינה שם בעיות חמורות שצריך לתת עליהן את הדעת והן כבר מתחילות.

אראלה גולן: איך אנחנו כאן מתמודדים עם כוח משטרה שעובר לשם?

אראלה גולן: מה יקרה כאן באותה תקופה?

אראלה גולן: שאלה שנייה שרציתי לשאול היא, האם יש איזשהו מחקר שיודע מה קרה לנוער שלנו, אם יש איזשהו מחקר סוציאלי, חברתי, פסיכולוגי, שדווקא בשנים האחרונות שבאמת ירדה קצת האינתיפדא שהנוער נהיה יותר כוחני, חסר לו כנראה ביטחון, אחרת איך אפשר להסביר שפתאום הולכים עם סכינים בכיס.

אראלה גולן: מה קרה לנוער?

אראלה גולן: עם שאלות כאלה אנחנו צריכים להתמודד חברתית, נפשית.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחברת הכנסת גולן.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ואסל טאהא.

ואסל טאהא: אדוני היושב ראש.

ואסל טאהא: אני לא חולק על המימצאים ועל הסקירה ששמענו וראינו כיצד מתמודדים עם הפשיעה, דרך החינוך, דרך שיפור המצב החברתי כלכלי, כל זה ברור ונכון אבל צדק חבר הכנסת חמי דורון.

ואסל טאהא: הבעיה היא לא בסקירה ולא על המסך.

ואסל טאהא: הבעיה היא כיצד המשטרה מתנהלת בשטח.

ואסל טאהא: זאת הבעיה והיא אחת הבעיות המרכזיות.

ואסל טאהא: לפי דעתי יש כאן

ואסל טאהא: צורך מהדרג הבכיר במשטרה שבאמת ירכזו מאמץ על מנת לשפר את התנהלותה של המשטרה בשטח, אם זה בחקירה ואם זה בשקידה אחר פענוח בעיות רצח ואנשים שנעדרים ויש לנו דוגמאות רבות שהחקירה הגיע למצב שהכל נקטע ולא המשיכו.

ואסל טאהא: יש נעדר בכפר כנא זה שנתיים וחצי, אין תוצאות.

ואסל טאהא: נעדרים אחרים בעכו, חאלד איברהים עג'יני, ראמזי עודי, ועוד מקרי רצח רבים וקשים שלא פוענחו והחקירה הגיעה לרמה מסוימת, נקטעה, ואין תוצאות.

ואסל טאהא: אני חושב שכשהמשטרה לא יכולה לפענח ולא יכולה לפצח את התעלומות האלה ולחשוף אותן, כאן יש מחדל ויש צורך לחקור למה לא מגיעים לתוצאות במקרים, במיוחד במגזר הערבי.

ואסל טאהא: יש לי 11 מקרים של רצח בעכו, אין תוצאות.

ואסל טאהא: יש נעדרים אין תוצאות.

ואסל טאהא: יש נעדר שנחטף ונעדר בתחנת דלק בפקיעין, אין תוצאות, בבית ג'אן, מכפר כנא, אין תוצאות.

ואסל טאהא: אז אם במקרים כה רבים אין תוצאות זה אומר דרשני.

ואסל טאהא: לכן אדוני היושב ראש, אדוני השר, יש צורך לביקורת.

ואסל טאהא: יש צורך לרכז מאמץ על מנת לזרז את החקירה במקרים האלה כדי לחשוף אותם ולתת לאנשים שיש להם קשר עם המקרים האלה, לנוח.

ואסל טאהא: אנשים לא נחים.

ואסל טאהא: אנשים לא יודעים מי רצח, מה הן הסיבות.

ואסל טאהא: ילדים שואלים אותנו תמיד, אבא שלנו נעדר לפני שנתיים וחצי, אנחנו לא יודעים אם הוא מת או חי, אין תוצאות.

ואסל טאהא: אני חושב שזה מחדל שיש צורך לרכז מאמץ על מנת לחשוף את המקרים האלה ולעזור כמה שאפשר ואני לא חולק גם על מה שאמרה חברת הכנסת גולן לגבי התפשטות האלימות במדינה.

ואסל טאהא: יש סיבות רבות, מצוקה חברתית כלכלית, מצוקה פוליטית, הסכסוך הישראלי פלסטיני, דיכוי האינתיפדא, כל התמונות שרואים יומם ולילה בטלביזיה ובעיתונות משפיעות ויש צורך למצוא דרכים ואמצעים כיצד להתייחס ולהתמודד עם הבעיות האלה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

דוד טל: תודה אדוני היושב ראש.

דוד טל: אני חושב שצריך גם להציג את הדברים כראוי.

דוד טל: אני חושב שהמשטרה שלנו, שלא כמו משטרות אחרות, בעצם עסוקה בהרבה מאוד דברים אחרים שכנראה בארצות אחרות המשטרות אינן עוסקות בהן.

דוד טל: וכרגע הזכיר חבר הכנסת טאהא ואסל, כל הנושא של האינתיפדא הפנימית, הפיצוצים, דברים שבעצם מאוד מאפיינים את האווירה אצלנו במדינה ולא מאפיינים מדינות אחרות.

דוד טל: אי אפשר לקרוע לגזרים את אותה משטרה ולומר לה שתטפל גם בזה וגם בזה, ואל תשכחו לעסוק בזה ובזה.

דוד טל: למה אני חותר?

דוד טל: אני חותר לכך שהמדינה, ואתה ואני בתוכה, שכשמאשרים את התקציב צריכים לשנות את סדר העדיפות הלאומי שלנו, לקבוע אם חפצי חיים אנחנו, לקיים את מה שאמרו כאן ולתת איזשהו ביטחון לציבור, וצריך לומר, זה עולה כסף, ואת זה במשאבים כאלה וכאלה אני יכול לעשות אבל אם תטילו עלי עוד ועוד בסוף לא אצליח לעשות שום דבר.

דוד טל: לכן אני חושב שהדבר הזה צריך לצאת מהבית הזה וצריך לשנות את סדר העדיפות.

דוד טל: אני מוכרח לומר שאני מוטרד מהמצב הנוכחי משום שבהרבה ערים, גם בעירי ראשון לציון תיבנה במהרה בימינו אמן, יש שיטור קהילתי ואני יודע שהתפקיד של השלטון המרכזי הוא לטפל בביטחון האישי שלי ושל כל אזרח במדינת ישראל.

דוד טל: אבל היות וזה לא מספיק אז מוסיפים, ואני משלם מס הכנסה בגלל זה ומס ערך מוסף וכל מיני מיסים כדי לקבל את הביטחון הזה, אני לא מקבל את זה ואז מה קורה?

דוד טל: העירייה עצמה כופה עלי לשלם תשלום נוסף כדי להחזיק משטרה ב-50 מיליון שקל.

גאלב מג'אדלה: איפה זה קורה?

גאלב מג'אדלה: בראשון לציון?

דוד טל: לא רק בראשון לציון, אני חושב שגם ברעננה, באור עקיבא ובמקומות נוספים.

דוד טל: המשטרה פשוט עומדת חסרת אונים ואינה יכולה לטפל בכל מה שאמרתי קודם.

דוד טל: אני רוצה לומר דבר נוסף, אני חושב שכל הנושא הזה של אכיפה בכלל, לכן שאלתי גם את השאלה איפה האלימות הזאת מסתתרת, אז היא מסביב לפאבים.

דוד טל: אני יכול להעיד לפחות על עירי ראשון לציון.

דוד טל: אני חושב שלא אגזים אם אומר של-80 אחוז מהפאבים אין רישיונות, שלא לומר ל-90 אחוז, אין רישיונות והם פועלים.

דוד טל: אם דבר כזה מישהו היה אוכף את החוק אני חושב שהיה אפשר לגרום שם לאקלים יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: הדבר הזה קורה על אף שיש משטרה מקומית?

דוד טל: המשטרה המקומית שם זה לא בדיוק התפקיד שלה לאכוף את הרישיונות.

דוד טל: זה העניין של הפיקוח שם.

דוד טל: המשטרה המקומית התפקיד שלה הוא לנסות ולהפגין נוכחות ברחובות ולראות ולעצור כל מיני פושעים, אנסים רוצחים וכו'.

דוד טל: אבל בפאבים עצמם, שלא נותנים להם רישיונות, ואני מזהיר כאן, הפאבים האלה יכולים להיות פצצה באחד מן הימים ופשוט נגיד, ידינו לא שפכו את הדם הזה אבל מה לעשות, אם תפרוץ שריפה בפאב כזה שאין לו פתח מילוט, וחס וחלילה ייגרם שם איזשהו אסון נוראי, אנחנו לא נוכל לומר שלא שפכנו את הדם הזה.

דוד טל: את הפאבים האלה צריך לסגור.

דוד טל: מי שאין לו רישיון ולא עומד בקריטריונים, צריך לסגור אותו.

גאלב מג'אדלה: אולי חבר הכנסת דוד טל, תמליץ לפיקוח העירוני, כי בכל זאת רישיון עסק זה שלטון מקומי.

דוד טל: אדוני, אני חבר כנסת קטן, אתה כיושב ראש ועדת הפנים, אתה יודע איזה כושר ויכולת ועוצמה יש ליושב ראש ועדת הפנים במדינת ישראל?

דוד טל: אני חושב שאם תאמר את זה, אני מוכן ללכת יחד איתך ולתמוך בך.

דוד טל: אבל אני רוצה לומר לך, בזמנו היה סנ"צ בשם קנייק, אני חושב שהיום הוא ממ"ז באיזשהו מחוז.

דוד טל: אז הייתי חבר מועצת העיר ביחד עם חמי דורון.

דוד טל: הוא הביא לנו ראיות שהם עשו איזו פשיטת פתע על פאבים, אספו שם, כפי שציינו פה, סכינים, אגרופנים, שרשראות, מסמרים, מוטות פלדה.

דוד טל: אני לא רואה איך עם כל הדבר הזה, כל ערב שישי, כל מוצאי שבת הולך צעיר עם הדבר הזה במטרה אחת פשוטה, שאם חס וחלילה יהיה איזה חיכוך קטן, הוא ישתמש בזה.

דוד טל: ומשפט אחרון בהתייחס למה שהמפכ"ל אמר, אני חושב אדוני המפכ"ל, אני מכיר רק דבר אחד שיכול לשנות את האקלים החברתי שדוחה אלימות.

דוד טל: זה החינוך לערכים.

דוד טל: מפני שראיתי שאחוז ניכר מהאלימות מופיעה בבתי ספר.

דוד טל: אם אנחנו, וזה לא החלק שלכם, זה יותר החלק של משרד החינוך, אבל היות ויש לנו רשות מבצעת, וכפי שאמר היושב ראש, אנחנו אמורים לפקח עליה ולבקר אותה, אם לא נעשה את זה בכוחות משולבים, מערכת החינוך ביחד עם המשרד לביטחון פנים ולא יטמיעו את הנושא של חינוך לערכים יותר ויותר, לא יהיה שום אקלים חברתי טוב יותר שידחה את האלימות הזאת.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני חבר הכנסת דוד טל, חבר הכנסת טלב עלסאנע.

טלב אלסאנע: בוקר טוב.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שהסקירה שראינו ושמענו היא סקירה טובה אבל בו זמנית היא מציגה את הבעיה הקשה.

טלב אלסאנע: יש נתונים, יודעים להציג גם את האיבחון, מה הסיבות ומה המניעים אבל יש את הבעיה עם הפענוח של המקרים.

טלב אלסאנע: מה אחוז מקרי הרצח שהמשטרה מצליחה לפענח ולהעמיד את הרוצחים לדין?

טלב אלסאנע: מה אחוז אלה מתוך השודדים או הגנבים?

טלב אלסאנע: אני מסכים שאנחנו דנים בעניין אכיפה במרכיב אחד מתוך שורה של מרכיבים שאמורים להתמודד עם התופעה של הפשיעה.

טלב אלסאנע: עד שאדם מגיע לפשע ומבצע אותו זה תהליך ארוך ואז מגיע השלב הזה של התערבות המשטרה, ואין ספק שיש תפקיד חשוב לעניין של התרבות והמציאות החברתית והפוליטית בישראל.

טלב אלסאנע: אבל לדעתי יש את הבעיה האמיתית של המשטרה ושל סדר העדיפויות.

טלב אלסאנע: המשטרה מקצה כוח אדם אדיר כדי להתמודד עם בעיות שוליות ולא נותנת תשומת לב לבעיות האמיתיות.

טלב אלסאנע: לפעמים יש יותר מתחושה, כאשר הפשע נמצא בקרב האוכלוסייה הערבית, הוא זוכה לתשומת לב או סדר עדיפות נמוך.

טלב אלסאנע: אני אומר את הדברים ואני מתכוון למה שאני אומר.

טלב אלסאנע: כאשר למשל בלוד אני מסייר שם ואני רואה באיזו מידה מתמודדים עם הסחר בסמים בשכונות היהודיות לעומת השכונות הערביות.

טלב אלסאנע: כאשר בעכו בעיר העתיקה אני רואה איך מתייחסים לפשיעה, אולי שהמשטרה תציג פעם לוועדת הפנים את מקרי הרצח המפוענחים בקרב האוכלוסייה היהודית כאשר הקורבן יהודי לעומת המקרים המפוענחים כאשר הקורבן ערבי.

טלב אלסאנע: כאשר אנחנו רואים מקרי רצח חוזרים ונשנים בעכו.

טלב אלסאנע: כמה מקרים כאלה יש?

טלב אלסאנע: מה קורה שם?

טלב אלסאנע: אי אפשר לבדוק ולבחון?

טלב אלסאנע: אין מודיעין ואי אפשר לעלות על עקבותיהם של מבצעי הפשע?

טלב אלסאנע: ויש לנו את בעיות האלימות בג'סר אלזרקא.

טלב אלסאנע: ויש בעיות בכלל.

טלב אלסאנע: התופעה הזו לאור המצוקות הקיימות וגם לאור של תפיסה שאני נגדה, תפיסה שבטית בקרב האוכלוסייה הערבית שתמיד בקטטות משתמשים מייד באלימות, תופעה שהיא פסולה, אבל זה תפקיד של המשטרה להתמודד גם עם הדבר הזה.

טלב אלסאנע: ואני רוצה לומר לכם רבותי שבישראל אין סתם אלימות, יש תרבות של אלימות.

טלב אלסאנע: כל דבר רוצים לפתור באלימות, כל בעיה, בעיית מצוקה, אנשים באים להפגין, אז נכנסים השוטרים בהפגנות שלהם.

טלב אלסאנע: כאשר מישהו בא מתלונן, תיכנס בו, תפגע בו, תכסח אותו.

טלב אלסאנע: זה המושגים.

טלב אלסאנע: בכבישים גם קיים המושג של אלימות, מחנכים לתרבות של אלימות.

טלב אלסאנע: ולכן תפקיד משרד החינוך הוא לשנות את התפיסה ותפקיד המשטרה הוא להקצות יותר משאבים לטיפול בעברות הקשות.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שבתקופה האחרונה יש שינוי מגמה ודווקא על ידי השיטור הקהילתי, יותר מעורבות של המשטרה בקרב האוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אני רואה שהמשטרה משנה תדמית.

טלב אלסאנע: כאשר הייתה תקופה שהתדמית הייתה שלילית כאילו המשטרה בצד אחד והאוכלוסייה בצד שני, עכשיו רואים שיש הידברות ואנשים גם מתחילים לפנות למשטרה ולערב אותה.

טלב אלסאנע: אני ראיתי יותר מפעם שהמשטרה מעורבת בסולחות.

טלב אלסאנע: זה דבר טוב שהמשטרה רואים אותה כאילו מייצגת אוכלוסייה ולא נגדה, אבל גם בהקשר הזה אני חושב שבמיגזר הערבי צריך לתת יותר תשומת לב לתופעות המדאיגות ולפענוח מקרי פשע חמורים, במיוחד שוד ורצח.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אדוני השר, המפכ"ל.

דוד אזולאי: ראשית, אני הייתי רוצה לשאול שאלה, אולי הייתה התייחסות לכך.

דוד אזולאי: הייתי מבקש לדעת איך תשפיע ההתנתקות על עבודת המשטרה בתקופת הפינוי כי בכל זאת אנחנו שומעים כאן על עומס עבודה גדול שיש למשטרה ביום יום.

דוד אזולאי: אני מניח שהמצב כיום לא הולך ונהיה יותר טוב אלא הולך ונהייה יותר חמור, לכן הייתי מבקש לדעת, איך המשטרה הולכת להתמודד בזמן ההתנתקות עם העבודה השוטפת היומיומית.

דוד אזולאי: זה אומר עובדים זרים, זה אומר שב"חים, זה אומר בנייה בלתי חוקית, סמים, תאונות דרכים, כל הדברים הללו.

דוד אזולאי: דבר שני, חברת הכנסת גולן אמרה, מה קרה?

דוד אזולאי: הדברים הללו לא היו.

דוד אזולאי: אני לא מקבל את זה.

דוד אזולאי: יש כאן בידי פרוטוקול מה-5 2003, שבו אהרונישקי היה מפכ"ל, וכך הוא אומר.

דוד אזולאי: הטיפול באלימות הוא אחד היעדים שמפכ"ל המשטרה הציב בפני משטרת ישראל לטיפול נחוש, ואנחנו כמובן עושים את זה.

דוד אזולאי: זה היה בשנת 2003.

דוד אזולאי: כלומר יש מודעות, ידעו, לקחו את זה כמטרה לטפל ובכל זאת אנחנו לא רואים ירידה.

דוד אזולאי: שנה לאחר מכן בינואר 2004 אומר לנו המפכ"ל אהרונישקי שוב, לא סתם ראש הממשלה דהיום והשר דאז צחי הנגבי הגדירו את זה כיעד לאומי.

דוד אזולאי: כלומר מודעים לעניינים האלה, אין חדש תחת השמש, הדברים קיימים.

דוד אזולאי: אחר כך משטרת ישראל רואה בערך הביטחון האישי, ערך עליון ותפקיד מרכזי שלה כמשטרה.

דוד אזולאי: ביטחון אישי מוביל לביטחון חברתי ולחוסן לאומי והדבר הזה הוא יעד מרכזי שלנו כי בעזרתו ניתן לנצח כל דבר.

דוד אזולאי: רבותי, הדברים נאמרו לפני שנה וחצי.

דוד אזולאי: אנחנו יושבים פה, אני מניח שנשמע את אותם דברים.

דוד אזולאי: אבל בואו נודה על האמת.

דוד אזולאי: הבעיה היא לא רק של המשטרה, אי אפשר לבוא ולהפיל את התיק רק על המשטרה.

דוד אזולאי: המשטרה עושה את עבודתה.

דוד אזולאי: בכלים שיש לה זה מה שהיא מסוגלת לעשות.

דוד אזולאי: אבל אמר כאן חברי ואני רוצה קצת להדגיש את העניין הזה.

דוד אזולאי: רבותי, אם אין יראת אלוקים במקום הזה והרגוני.

דוד אזולאי: כשאין חינוך לערכים, אל תתפלאו שהכל הפקר, הכל מותר והכל אפשרי.

דוד אזולאי: אנחנו צריכים לקום ולהודות ולהכות ולומר, רבותי, נכשלנו במערכת החינוך שלנו, ולא נבוא ונקנה ערכים לבני הנוער שלנו ואל תתפלאו שאין להם תנ"ך בכיס אלא מה שהם מחזיקים בכיס זה סכינים, זה לא פלא שאנחנו שומעים על נער בן 14 שמסוגל לקום ולרצוח ככה סתם, בלי שום סיבה.

טלב אלסאנע: אין אלימות אצל החרדים, דוד?

דוד אזולאי: האלימות קיימת בכל מקום אבל בוא תבדוק באופן יחסי ותראה שלא כך הם הדברים.

דוד אזולאי: אל תתנגח איתי.

דוד אזולאי: יש לנו בעיה, אולי לכם אין את הבעיה הזאת, מותר לי להגיד, מערכת החינוך שלנו נכשלה.

דוד אזולאי: מישהו צריך לקום ולומר את זה.

דוד אזולאי: דבר נוסף אדוני השר, אני חושב שאם אנחנו באים היום לדון בנושא כל כך חשוב, הרי בנפשנו הדבר הזה, כמו שמצאו תקציב מיוחד של 5 מיליארד פלוס לתוכנית ההתנתקות של שרון, לגירוש יהודים מן הארץ, ואתה אדוני השר יודע את זה שאין תקציב, אותו דבר צריך להבין, שכשמדברים על יעד לאומי, לא יעד לאומי בכתב או בעל פה במילים יפות אלא זה אומר למצוא תקציב מיוחד למשטרה שתוכל להתמודד ביום יום עם הבעיות פה ולא לבוא ולנגח את המשטרה ולהגיד שהיא לא מסוגלת.

דוד אזולאי: כיום באמת המשטרה לא מסוגלת.

דוד אזולאי: תגידו את האמת, בנתונים שיש לכם, אתם לא מסוגלים להתמודד.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, חבר הכנסת אהוד יתום, בבקשה.

אהוד יתום: שתי הערות קצרות והצעה פרקטית.

אהוד יתום: אדוני המפכ"ל אני רוצה לומר לך, המשטרה עושה את תפקידה נאמנה, היא לא מסוגלת לעשות יותר מזה בנתונים הקיימים.

אהוד יתום: כל האלמנט הזה של שמירה על הסדר הציבורי כבר מזמן פס מהעולם.

אהוד יתום: אתם עסוקים באלף ואחד נושאים שחלקם לא קשורים לתפיסת המשטרה ההיסטורית והמסורתית, וחלקם כן קשורים.

אהוד יתום: ואני באמת, רואה אתכם נאנקים תחת הנטל ללא נהי וללא בכי, אתם עושים את עבודתכם.

אהוד יתום: ואני רוצה גם בימים קשים אלה, כאשר רוצחים, כאשר אונסים, כאשר עושקים, כאשר שודדים, אני רוצה לומר מילה טובה לך ולאנשיך.

אהוד יתום: אתם חייבים לקבל מילה טובה.

אהוד יתום: אני רואה אתכם בכבישים, אני רואה אתכם בדרכים, אני רואה אתכם בשטחים, המדינה הזו איבדה ממש קונטרול בכל המשימות שהטילה עליכם ואני רוצה לומר לך יישר כוח.

אהוד יתום: יחד עם זאת אני רוצה לתת עצה פרקטית.

אהוד יתום: וההצעה הפרקטית שלי, לא אני המצאתי אותה.

אהוד יתום: קחו מודל.

אהוד יתום: קחו את העיר עכו, דיברו כאן הרבה על העיר עכו.

אהוד יתום: עיר קטנה יחסית, היא לא בין 15 הערים הגדולות ביותר אבל הפשע שם הוא רווי ביותר, ותעשו ניסיון של משטרה עירונית, כדוגמת ג'וליאני.

אהוד יתום: למה הוא הצליח שם בניו יורק הגדולה?

אהוד יתום: אז אל תעשו את זה היום על המכלול, צריכים תקציבים, זה נכון, אבל אם אנחנו ניקח במהלך השנה הזו איזושהי מגמה כזאת, ונבחן אותה על עיר אחת בלבד, אתם רוצים רמלה?

אהוד יתום: רמלה.

אהוד יתום: אתם רוצים נתניה?

אהוד יתום: נתניה.

אהוד יתום: חדרה?

אהוד יתום: שהייתי בה מנכ"ל, בבקשה.

אהוד יתום: היא עיר לתפארת עם 51 אלף דונם, אבל כל יום רוצחים שם מישהו אחר.

אהוד יתום: זה דבר נורא ואיום.

אהוד יתום: קחו את המודל הזה כניסיון.

אהוד יתום: אתה כמפכ"ל תיזום תוכנית חדשה בעזרת השר שלך שאני מכיר אותו ומעריך אותו והוא מלך היוזמים והיצירתיים.

אהוד יתום: אני מכיר אותו, תאמינו לי, מהימים הטובים ביותר.

אהוד יתום: תיזמו מערך כזה, תקבלו תקציבים לעיר אחת, אם זה יצליח, נעבור בעוד שנה לעוד עיר ולעוד עיר ואולי נשנה את פני המשטרה לטוב, זו הצעה אחת שיש לי בבוקר זה.

אהוד יתום: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לחבר הכנסת אהוד יתום, ראש המועצה בנימין אריה זייתוני, בבקשה.

אריה זייתוני: ראשית אני מודה שפחדתי להגיע לכאן כי כל המצב שקורה סביבנו הוא עגום ביותר.

אריה זייתוני: הזכרתם את מה שקורה בחדרה ובמקומות אחרים, המצב קשה מאוד.

אריה זייתוני: השיטור הקהילתי הוא בנפשנו, ואני פניתי למשטרת זיכרון ואמרתי להם, אני מוכן להעמיד לרשות

אריה זייתוני: כם כל ציוד שתרצו רק תנו לי שוטר קהילתי.

אריה זייתוני: ואחרי מאמצים קיבלתי שוטר קהילתי והגעתי לתחנת משטרה קטנה בגבעת עדה.

אריה זייתוני: אני מודיע לכם שהשוטר הקהילתי במשך החודש האחרון היה פעמיים בלבד ביישובים, פעמיים, עסוקים בכל הדברים רק לא בנושא קהילתי.

אריה זייתוני: צריך להבין שהדברים צריכים לא להיאמר אלא רק להיעשות.

אריה זייתוני: לפי הצעתך, ההצעה שהייתה של חבר הכנסת יתום, צריך לעשות ניסיון.

אריה זייתוני: ראשי המועצות מדברים על טרנר.

אריה זייתוני: קחו את באר שבע.

אריה זייתוני: יושב שם ראש עירייה שהיה מפכ"ל משטרה.

אריה זייתוני: הנושא של שיטור קהילתי הוא בנפש הבעיה שאנחנו מדברים עליה.

אריה זייתוני: מפני שמה קרה?

אריה זייתוני: אם היו שואלים אותי לפני עשר שנים, מה יהיה בסופו של מהלך כאשר כל אחד חי את חייו כפי שהוא רואה?

אריה זייתוני: בסופו של דבר נגיע למצב של תרבות הקניונים ולא של תרבות תנועות הנוער.

אריה זייתוני: ואני אומר, מי שלא דואג לדברים האלו ולא רואה אותם, בסופו של דבר יגיע למשטרה ומשטרה לא תפתור את הבעיה אפילו אם יהיו עוד 10,000 שוטרים.

אריה זייתוני: הבעיה היא בעיה אמיתית של החברה וכשאני בא למקום כמו שלי אני אומר לכם, עשינו את העבודה ואצלנו אין אלימות, מדוע?

אריה זייתוני: כי אצלנו יש 5 תנועות נוער, יש הנוער העובד, והצופים, ובית"ר ואל המעיין ובני עקיבא, ויש תחרות ביניהם ויש פעילות של ספורט ותרבות ואנשים עסוקים והזמן החופשי שלהם הוא למען דברים חיוביים.

אריה זייתוני: הדברים חייבים להיעשות במדינה הזאת ואנחנו חייבים לעשות את זה.

אריה זייתוני: לתת תקציבים יותר לדברים האלו.

אריה זייתוני: נכון שצריך למצוא איזשהו תקן למשטרה אבל יושבים פה אנשי ג'סר אלזרקא, לפני 10 שנים, הייתי מעורב שם באותה תקופה ואפשר למדוד, כשהייתה פעילות חברתית בג'סר אלזרקא, לא הייתה אלימות, ואני יכול להוכיח את זה.

אריה זייתוני: תעשו בדיקה על העניין.

אריה זייתוני: המרכיב הוא מרכיב אמיתי שיש לטפל בו מהשורש ובשורש זה פשוט ללכת ולראות את האג'נדה החברתית במדינת ישראל, ליצור מערכת חיים.

אריה זייתוני: כאן מישהו אמר, 5 מיליארד יש לתקציב ההתנתקות.

אריה זייתוני: מעט מאוד כסף צריך כדי ליצור סדר חדש בנושא החברתי במדינת ישראל ולא להגיע לכך שנצטרך עוד אלפי שוטרים.

אריה זייתוני: זה תהליך שצריך להתחיל איתו היום מפני שבעוד שנה תגידו שצריך עוד 2000 שוטרים.

אריה זייתוני: צריך לפתור את הבעיה, צריך לעשות עבודה בשטח.

גאלב מג'אדלה: תודה לאריה זייתוני ראש המועצה המקומית בניימין, נציגת משרד החינוך חנה שדמי, בבקשה.

חנה שדמי: אני רוצה להעיר כמה הערות מחקריות.

חנה שדמי: יודעים היום בעולם ממחקרים שלאחר תקופה של מתח בטחוני רב, יש תופעות של אלימות קשה.

חנה שדמי: פרופ' בנבניסטי התייחס לזה ושמחה לנדאו התייחס אף הוא וכדאי להתייעץ איתם בנושא זה.

דוד טל: את משתמשת במחקרים האלה כדי להצדיק את מה שקורה במדינה וכדי לומר שבעצם לא מערכת החינוך אחראית על מה שקורה כאן?

רומן ברונפמן: לא, היא אומרת את זה כדי שתבין את התהליך, מבחינה מחקרית.

דוד טל: רומן, אתה מחנך שלי?

רומן ברונפמן: לא אבל אתה רוצה להפוך את העובדות.

דוד טל: אני לא רוצה להפוך את העובדות אבל אני רוצה לומר את מה שאני הבנתי.

רומן ברונפמן: זה דבר מורכב מה שהיא אמרה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טל, תאפשר לגברת לסיים את דבריה ואחר כך אם יהיה לך מה להגיד, תעיר בסוף דבריה, בבקשה גבירתי.

חנה שדמי: אני רוצה להגיד משהו נוסף מבחינה מחקרית שבמחקרים שנעשו בארץ סביב השאלה של חברת הכנסת גולן, יש קשר בין חשיפה לטרור לעלייה לפחות בנתון של אלכוהול.

חנה שדמי: יש קשר בין חשיפה של ילדים לאירועי טרור ולשתייה רבה יותר של אלכוהול.

חנה שדמי: אני מתארת עכשיו מחקרים שנמצאו שכדאי להתייחס ולהסתכל גם עליהם.

חנה שדמי: דבר נוסף, אנחנו יודעים שקיימים הבדלים בין אלימות שכיחה שיש לה הרבה יותר קשר לנושא של אקלים לבין אלימות קשה במיוחד שיש לה גם הסברים נוספים אחרים, ולכן אני מציעה גם, כי לא ראיתי את זה בדו"ח של וילנאי, ולא בדוחות האחרים, שיש לתת יותר את הדעת לכך שהמחקרים מראים שיש ירידה בגיל הילדים שנמצאים מעורבים בהתנגדויות סיכון שונות וגם בנושא של אלימות, כי הילדים האלה אם לא יטפלו בהם בגיל צעיר הם ילדים שיהפכו להיות עבריינים בגיל מבוגר.

חנה שדמי: ובנושא זה של טיפול בילדים, אתן לכם דוגמא.

חנה שדמי: ילדים מתחת לגיל 12 שהם מתחת לאחריות הפלילית, יש באלימות מינית חוסר ידע בטיפול בהם.

חנה שדמי: כלומר צריך להגביר את רמת הטיפול בילדים.

חנה שדמי: בנושא של מערכת החינוך.

חנה שדמי: נקבעו עכשיו סטנדרטים לאקלים בית ספר שקושר גם את הנושא של ערכים, ובתי הספר ימדדו על האקלים של בית הספר במדדים שונים.

חנה שדמי: וזה חלק מהעבודה שדובר קודם על יצירת אקלים שדוחה אלימות.

חנה שדמי: הדגש של הדברים שלי זה על הגברת הטיפול וזה לא בא לידי ביטוי בדוחות הקודמים שהייתי שותפה לפחות לחלק מהם גם בישיבה הקודמת שהייתה.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מודה לך.

גאלב מג'אדלה: מר סעיד אגא, ואחריו ראש המועצה המקומית ז'סר אלזרקא.

סעיד אגא: בוקר טוב, אני רוצה להתייחס למה שנאמר עד כה.

סעיד אגא: הפשע מוכר עוד משנים רבות, לא רק משנת 2000 או 20005.

סעיד אגא: היו בעכו, רציחות, פריצות, איומי רצח, סחר חופשי בסמים.

סעיד אגא: יש בעכו כ- 3000 נרקומנים שמסתובבים יום יום ואין שום דבר שעוצר אותם.

סעיד אגא: בעכו יש 114 אלף תושבים, תחנת עכו אחראית על 14 יישובים.

סעיד אגא: כמה שוטרים יש שם?

סעיד אגא: 113 שוטרים?

סעיד אגא: האם זה יספיק?

סעיד אגא: הייתה כתבה שנאמר בה שצריך על כל 10,000 תושבים 26 שוטרים.

סעיד אגא: אז חסרים בעכו כ-160 שוטרים.

סעיד אגא: לדוגמא, אדם נעצר והובא למשטרה עם 22 מנות סם, אחרי שעה הוא כבר יוצא ואומר לשוטר שלום.

סעיד אגא: איזה מן חוק זה?

סעיד אגא: תגידו, עד מתי יהיה הדבר הזה?

סעיד אגא: משה כהן תושב עכו, פרצו לחנות שלו, איימו עליו ברצח, שרפו לו את הבית, התוצאה, הוא עזב את עכו.

סעיד אגא: יאסין, שרפו לו את הבית, עוד מעט היה אסון, בית שלם, והכי גרוע זה שהפושעים מוכרים למשטרה, אבל היא לא עושה כלום.

סעיד אגא: צריך לשנות את החוק וצריכים לעשות חוק מעצרים חדש ולטפל בבעיה, ואם לא תטפלו לא יזוזו הדברים ועכו תהיה עיר ערבית בלבד, יהיה בה ראש עיר ערבי.

סעיד אגא: למה?

סעיד אגא: כי כל האנשים הטובים, המבוססים, עוזבים את העיר רק בגלל הפשע.

סעיד אגא: היום הילדים לומדים לראות את סוחר הסמים יושב בבית קפה רגל על רגל, נוסע עם מרצדס, לא מסתכלים כמודל לחיקוי על השופט שהגיע לבית המשפט העליון, הם מסתכלים כמודל לחיקוי על סוחר הסמים.

סעיד אגא: איך הוא נוסע, באיזו מכונית, והוא לא עובד.

סעיד אגא: צריך לנהוג בפושעים ביד קשה.

סעיד אגא: אם תושיבו את הנרקומנים, הסוחר יתייבש.

סעיד אגא: למי הוא יימכור?

סעיד אגא: צריך לטפל בנרקומנים, לא רק בסוחרים.

סעיד אגא: נרקומן לוקח סם?

סעיד אגא: איך ייתכן שאחרי 5 דקות הוא כבר מחוץ למשטרה?

סעיד אגא: תן לו 48 שעות, תן לו 72 שעות, תייבש אותו, תראה מה יהיה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לסעיד, ראש המועצה המקומית ז'סר אלזרקא, מוראד עמאש, בבקשה.

מוראד עמאש: שלום לכולם, רציתי להתייחס לעניין של האלימות מזוית אחרת.

מוראד עמאש: ז'סר אלזרקא, שומעים על הכפר הזה תמיד בעיתונות, ברדיו ובטלביזיה והאלימות החוגגת שם עברה כבר כל גבול.

מוראד עמאש: לכן רציתי לדבר על שעות הפנאי של הנוער, של הילדים.

מוראד עמאש: המצב הכלכלי הרוס ביישוב זה, לכן אנחנו חייבים להתלכד ביחד, להציל יישוב שלם.

מוראד עמאש: היישוב שלנו אי אפשר לחיות בו.

מוראד עמאש: היד על הדופק ועל הלב, עוד רצח ועוד מעשי אלימות, האלימות עברה ביישובנו כל גבול לכן אנחנו מבקשים מכבודכם לעזור לנו לתת את הפעילות החברתית שחברי אריה זייתוני ראש מועצת בניימינה וגבעת עדה דיבר עליה.

מוראד עמאש: אנחנו ביישוב שלנו אין לנו כל פעילות ואין לנו כל כסף בגלל הקיצוצים הקשים והכואבים של המדינה.

מוראד עמאש: תודה רבה.

עמיחי הלוי: שמי עמיחי הלוי, אני מייצג את מרכז השלטון המקומי ואת איגוד הקב"טים ברשויות המקומיות.

עמיחי הלוי: ראשית אני מברך את המשטרה, השר וכבוד יושב ראש הוועדה על העלאת הנושא הזה של טיפול באלימות.

עמיחי הלוי: בשלטון המקומי אנחנו משתתפים בכל פעילות שתיזום המשטרה והמשרד לביטחון פנים בנושא הזה של פעילות נגד אלימות.

עמיחי הלוי: בסך הכל אנחנו מפעילים מערכת אבטחה די גדולה בשיתוף משטרת ישראל כולל שיטור קהילתי.

עמיחי הלוי: אני ממליץ לכבוד השר לבחון את זה בתהליך חקיקה בכנסת ולאפשר מתן סמכויות שיעזרו לאותם האנשים בפיקוח העירוני והקב"טים שעוסקים בנושא הזה, שנפגשים עם האלימות ברחובות הערים, ואולי החקיקה באמת תעצור ותמנע את התפשטות האלימות, בעזרת השוטרים הקהילתיים שאנחנו פוגשים בכל מקום.

עמיחי הלוי: זאת מלחמה שנמצאת גם בבתי הספר ובכל מקום, ואני חושב שהתוספת של הסמכויות לא תיצור משטרה עירונית שעומדת כנגד המשטרה אלא להיפך, תוסיף אותנו כיד נוספת או זרוע נוספת, זעירה ככל האפשר, של המשטרה לטפל בבעיית האלימות לפני שתגדל ביותר.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: דוד בר דרור, בבקשה.

דוד בר דרור: בוקר טוב, שמי דוד בר דרור ואני בא לדבר בשם מתנדבים של האק"ם יש תחושה באק"ם לחלק לא קטן מהמתנדבים של לאן אנחנו הולכים הלאה.

דוד בר דרור: הסיבה היא פשוטה, המשטרה היום עסוקה במלחמה.

דוד בר דרור: דרך ארץ, ואם אין דרך ארץ אין תורה.

דוד בר דרור: כל פעם כשיש משהו צח"מ ודברים כאלה ואחרים, ארגון משפחות, אני נמצא במצב שאין לי עם מה לתפקד.

דוד בר דרור: מש"קים נקראים לתגבור, אתה מוצא מצב שלא מוצאים את המש"ק רוב ימי החודש.

דוד בר דרור: שליש מהזמן כמש"ק הוא עסוק.

דוד בר דרור: רבותי, משטרת ישראל לאן פניה?

דוד בר דרור: אני שואל.

דוד בר דרור: ההתנתקות תיגמר, בעוד חודש, עוד חודשיים, עוד שלושה חודשים, לאן?

דוד בר דרור: לצערי אני ב-74 כשהגעתי למשטרת ישראל להקים את המשמר האזרחי, ראינו דברים.

דוד בר דרור: חזרתי לפעילות לפני שנה, אני שואל את עצמי, לאן פנינו?

דוד בר דרור: ולא פעם דיברתי אתך גדעון עזרא, התקשרתי אליך, זכותו של ממ"פ, צריך להגביל אותו.

דוד בר דרור: לבדוק אותו בפעילות.

דוד בר דרור: אם לא תהייה פעילות אין למשטרה לאן לחזור לאחר ההתנתקות.

דוד בר דרור: שיהיה ברור.

גאלב מג'אדלה: אחרון הדוברים כבוד השופט אלון גילון, בבקשה.

אלון גילון: הדיון פה בעצם הלך בכיוון שבתי המשפט רק נמצאים בסופה של הדרך, ובאמת כל הפעילויות הן בכלל לפני שהאנשים מגיעים למשטרה וכו'.

אלון גילון: לכן אני רק רוצה כמה הערות.

אלון גילון: אני אתייחס לוועדה של כבוד השר ואני מבקש שאם ייעלו נושאים בוועדה, ואין לי ספק שייעלו נושאים שמשיקים לעבודת בתי המשפט שלנו, שיזמנו אותנו, אנחנו מאוד נשמח לבוא ואני מאד מקווה שמשרד האוצר באמת ייתן משאבים, כי בלי משאבים שום פעילות כזו לא תצלח.

אלון גילון: וגם שיכירו בצרכים של בתי המשפט ואנחנו נהייה מוכנים מבחינתנו לזרז דיונים ומשפטים בעברות שהוועדה תקבע שהן עברות שמחייבות הקדמות של דיון.

אלון גילון: לגבי מה שהיושב ראש אמר בנושא רמת הענישה שפחתה במאה אחוז.

אלון גילון: לי אין את הנתונים האלה אבל ההתרשמות שלי מקריאה של פסקי דין ששופטים נותנים בכל הארץ בחודשים האחרונים, אני מוכן לבדוק את זה,

דוד אזולאי: איזה נתונים יש לאדוני?

גאלב מג'אדלה: סליחה, הנתונים שצוינו הם ממכון המחקר של הכנסת,

אלון גילון: אני אעבור על החומר ואבדוק אותו,

גאלב מג'אדלה: קודם כל לגבי הפשיעה החוזרת זה לא שייך אליך אבל לעומת זאת, ניתן לראות ירידה בממוצע עונשי המעצר בפועל שנגזרו בעברות תקיפה בשנת 2002, 2,8 שנים, בשנת 2003, 2,2 שנים.

גאלב מג'אדלה: בשנת 2004 2,1 חודש, ובשנת 2005, שנתיים בלבד.

גאלב מג'אדלה: ירידה ברורה.

דוד אזולאי: אדרבא, אם יש לאדוני נתונים אחרים נשמח מאוד לשמוע אותם.

אלון גילון: לא אמרתי, אני רואה שהנתונים האלה דווקא נמסרו, מנהלת הוועדה הפנתה את תשומת ליבי שהנתונים האלה נמסרו מהנהלת בתי המשפט.

אלון גילון: אני רוצה לבדוק את זה עם האיש שמסר, שמו מצוין פה ואני מבטיח לתת תשובה לוועדה.

אלון גילון: אבל אני אומר עוד פעם, לפי דעתי על פי קריאה של פסקי דין, יש לי רושם שדווקא רמת הענישה עלתה.

דוד אזולאי: יש כאן נתונים, למה להתווכח עם נתונים כשלאדוני אין נתונים?

אלון גילון: אני מדבר על החודשים האחרונים, הנתונים האלה הם מ-2004.

דוד אזולאי: זה נתונים של בתי משפט.

דוד אזולאי: אדוני, אמרו לך שזה נתונים שלכם, אל תתווכח עם העובדות.

אלון גילון: לגבי מה שאמר כאן חבר הכנסת דורון לגבי התערבות בשיקול דעת של שופטים, יש ויכוח גדול ואינני בטוח שאנחנו רוצים להגיע למקומות אלו, אבל צריך להבין ששופט שיושב לדין שוקל כל מקרה לגופו של עניין, בכל מקרה יש נסיבות שונות, אי אפשר להכניס את כל המקרים לתוך מחשב ולהוציא תוצאה של מחשב.

אלון גילון: אם נגיע לזה זה לא יהיה כל כך טוב למדינה, בכל מקרה צריך להבין שכל תיק זה עולם אחר בפני עצמו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: נאפשר גם לשר וגם למפכ"ל להתייחס לדברים שנאמרו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם נקיים דיון נוסף בו יבואו כל ההמלצות והסיכומים וההצעות והרעיונות ששמענו מכל החברים והגורמים שנמצאים כאן, בבקשה אדוני השר לביטחון פנים.

גדעון עזרא: אני מעביר את זכות הדיבור למפכ"ל.

דוד אזולאי: אדוני השר, אולי כדאי להתייחס לנקודה אחת לפחות, שאת זה אני מצפה מבחינתך ולא מהמפכ"ל וזה הנושא התקציבי של המשטרה.

דוד אזולאי: הרי אתה יודע שאם לא יהיה תקציב אנחנו יכולים רק להמשיך לדבר כאן וזהו.

גדעון עזרא: היה דיון בממשלה, הוקמה ועדה, בוועדה הזו יהיה נציג משרד האוצר.

גדעון עזרא: המשטרה כמו בתי המשפט כמו הפרקליטות, אדוני השופט מר גילון, אתה מוזמן לישיבה ב-20 לחודש, הישיבה הכללית עם ההמלצות שלך, עם כל המוסדות האחרים, כולם יבואו יקבלו את ההצעות ונציג האוצר יתייחס לכל, כמובן שבלי כסף לא יהיה מאומה.

דוד אזולאי: אם אין קמח אין תורה.

גאלב מג'אדלה: המפכ"ל בבקשה.

משה קראדי: אני אתייחס לחלק מהדברים שנאמרו פה לפי סדר הדוברים.

משה קראדי: אתחיל בסוגיית התקינה מפני שהיא נשאלה פה על ידי חלק מהדוברים בוורסייה כזאת או אחרת.

משה קראדי: סך כל התקינה שנמצאת במשטרה היא תקינה שאנחנו נמצאים איתה מספר שנים ואין קשר בין כמות השוטרים לכמות האוכלוסייה במדינת ישראל.

משה קראדי: אם אני רק אסבר את אוזנכם בנתונים, אז היחס של שוטרים ל-100,000 תושבים במדינת ישראל, גם על פי המקלים וגם על פי המחמירים הוא לא יותר מ-2.6 שוטרים ל-100,000 תושבים.

משה קראדי: ואם אתם רוצים אמות מידה אירופאיות אז מדובר במערב אירופה על 4 וחצי שוטרים על 100,000 תושבים.

משה קראדי: אלו אמות המידה.

משה קראדי: וכשהזכרתם את ג'וליאני, המצב היה שבעצם היו 5.5 שוטרים על 100,000 תושבים, זה לפחות היחס שאנחנו מדברים עליו.

משה קראדי: ודרך אגב, המצב במדינת ישראל בשנת 96 היה של 3.6 שוטרים, זאת אומרת גידול האוכלוסייה בסופו של דבר גם הוריד את היחס שבין שוטרים לתושבים.

משה קראדי: עלו פה גם הנתונים של מקרי הרצח, אז כדי שתדעו, במדינת ישראל היחס הוא 2 מקרים ל-100,000 תושבים כאשר בארצות הברית הייתה ירידה מ-8.2 ב-1994 ל-5.7 בשנת 2004, זאת אומרת ירידה מאוד משמעותית ובין היתר היא הביאה לידי ביטוי את הגידול היחסי שחל בכמות השוטרים.

משה קראדי: אמר חבר הכנסת חמי דורון שלא נמצא פה שמיבצעים זה לא הפתרון, אבל הוא לא היה צריך להגיד את זה כי אני אמרתי את זה בפתח דברי.

משה קראדי: אנחנו חושבים שמיבצעים זה פיתרון לחיזוק תחושת הביטחון של הציבור, זה לא הפיתרון האמיתי והנכון לטיפול באלימות, ודרך אגב, אנחנו כמשטרה חושבים שהטיפול צריך להיות מערכתי ואינטגרטיבי ולא רק על ידי מיבצע כזה או אחר.

משה קראדי: סך כל המשאבים של המשטרה הם משאבים שהם נתון שאנחנו משתמשים בו.

משה קראדי: סדר העדיפות של משטרת ישראל נקבע על ידי שני סוגים של גורמים, ראשית, הגורמים הפנימיים.

משה קראדי: משטרת ישראל קובעת לעצמה בהערכת מצב שנתית את סדר העדיפות שלה על פי מה שקורה בחברה הישראלית, ועל פי הנתונים שמונחים לפנינו, ובשנת 2005 קבענו את הקמתו של האגף ללוחמה בפשיעה, אגף המודיעין והחקירות, מתוך הערכת מצב של מה שקרה למשטרה ב-3 השנים האחרונות ולאור העובדה שנכפתה עליה ההתמודדות עם הטרור, שגרם לכך שהיא הביאה את מירב שוטריה להתעסק בהישרדות ובלחימה בטרור בתוך מדינת ישראל.

משה קראדי: יש צורך להשיג את המשאבים ולקבוע סדר עדיפות אחר שהלחימה בפשיעה על גוונה השונים, מהפשיעה הקלאסית ועד הפשיעה המודרנית, היא היעד המועדף שלנו שבא לידי ביטוי על ידי הקמת האגף, לא רק כשינוי מבנה ארגוני אלא גם בשינוי החשיבה וגם בשינוי מבנים ותהליכים.

משה קראדי: אבל, משטרת ישראל מושפעת גם מסדרי עדיפויות שנגרמים כתוצאה מנושאים חיצוניים שלא תמיד נקבעים על ידה.

משה קראדי: אני רוצה להזכיר לכם שבסופו של דבר המשטרה מתמודדת עם ארבעה נושאים מרכזיים.

משה קראדי: היא מתמודדת גם במלחמה בפשיעה, גם במלחמה בטרור, גם בשמירה על הסדר הציבורי וגם במלחמה בתאונות דרכים.

משה קראדי: והשוטרים שלפעמים אתם רואים אותם מכוונים תנועה בכבישים אלו השוטרים שאתם גם רואים אותם בסופו של דבר מפנים את הצמיגים בכבישים והשוטרים שאתם רואים אותם בכביש 6, והשוטרים שאתם רואים אותם בפאבים ובמועדונים, וזה השוטרים שאתם רואים אותם בהר הבית וזה השוטרים שאתם רואים אותם בכל מקום ועניין.

משה קראדי: אלה הכוחות של המשטרה שעושה את המיטב ואת המירב עם כוח האדם שיש לה על פי קביעת סדרי עדיפויות הפנימיים שלה מצד אחד, אבל גם על פי קביעת סדרי עדיפויות חיצוניים שנכפים עליה כי בסופו של דבר הצרכים של המדינה הם גדולים ורבים.

משה קראדי: חבר הכנסת טלב אלסאנע שלא נמצא פה שאל לגבי מקרי הרצח.

משה קראדי: אני רוצה לומר שאחוז הפענוח של מקרי הרצח במדינת ישראל הוא כ-75 אחוז והוא בין הגבוהים בעולם, והניסיון לעשות את ההפרדה בין המגזר היהודי למגזר הערבי אני חולק עליה.

משה קראדי: צריך לזכור שבין היתר היכולת לפענח מקרי רצח היא גם בשיתוף פעולה של הקהילה, ויכול להיות שזה חלק מהדברים שחבר הכנסת טאלב עסנה אמר.

משה קראדי: עלתה פה סוגייה של משטרה עירונית על ידי חבר הכנסת יתום, אבל השאלה שאני שואל היא מי יממן את אותה משטרה עירונית?

משה קראדי: כי אם אין תקציב אז גם לכך אין.

משה קראדי: אבל אני חושב שהדברים שאנחנו נמצאים בהם בשלב ביניים בדרך למשטרה עירונית כזאת או אחרת זה השיטור המשולב שאנחנו כמשטרה מאוד תומכים בו ומעודדים אותו ואנחנו חושבים שיש צורך לשלב זרועות ביחד עם הרשויות המקומיות.

משה קראדי: כחלק מההצעות שלנו אנחנו חושבים שצריך לחזק את זה ברמה הלאומית כי אם הזכרתם למשל את העיר באר שבע.

משה קראדי: בעיר באר שבע היו לפני שנה 6 ניידות סיור.

משה קראדי: כתוצאה מפעילות גם של הרשות, הכפלנו ביותר ממאה אחוז את השיטור המשולב.

משה קראדי: זה נכון לרעננה, זה נכון לאשדוד, זה נכון להרבה מקומות בארץ, אבל צריך שזה יהיה בראייה לאומית.

משה קראדי: אנחנו תומכים בהגברת השיטור המשולב שבו בסופו של דבר יש גם פקח, גם שוטר, שיהיה לו גב של אמצעים וגם טיפול באותן עברות שאנחנו לא תמיד מטפלים בהם והן חשובות לאיכות החיים של האזרח הקטן שמצפה מאיתנו גם לטיפול כזה או אחר.

משה קראדי: לסיכום, לדברים שאמרה הגברת ממשרד החינוך, אז את אמרת את זה ממחקרים, אני יכול להגיד לך את זה מעובדות, גברת שדמי.

משה קראדי: ראשית נכון, אנחנו מזהים קשר מובהק בין אלכוהול לאלימות, ואותם מקרים שמסתיימים בדקירות הם תוצאה של שימוש באלכוהול בפאבים או במועדונים או במקומות אחרים, והנתון הנוסף שאמרת מהמחקרים ואנחנו מזהים אותו באופן מובהק זה הירידה ההולכת וגדלה של המעורבות של גילאי בני הנוער בתחום האלימות, זה דבר שאנחנו מזהים אותו גם בנתונים וגם בתיקים הפליליים של משטרת ישראל.

דוד אזולאי: שאלה אחת אדוני שלא קיבלתי עליה תשובה, מה עם העבודה השוטפת של המשטרה בתקופת ההתנתקות?

גדעון עזרא: זה סיפור ארוך, יש כעת בכנסת הספד לעזר ויצמן, אני חייב להיות שם.

דוד אזולאי: מה יכול להיות, המפכ"ל יכול לענות בשתי דקות בנושא הזה, זה נושא מאוד חשוב שמטריד את כל אזרחי מדינת ישראל, אנחנו יודעים שהמשטרה צריכה להשקיע הרבה כוחות בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שהמפכ"ל יכתוב לך את התשובה בעניין.

דוד אזולאי: אם זה יהיה בזמן הקרוב, אני אשמח מאוד.

אלון גילון: רציתי רק להוסיף.

אלון גילון: אני עברתי על הנתונים.

אלון גילון: צריך לשים לב שמדובר בשלוש עברות שונות, מדובר באינוס, הריגה ותקיפה.

אלון גילון: הנתונים צריכים ללכת בעברות עצמן.

אלון גילון: ה-4.4 שנים זה בעברת הריגה והשנתיים זה בעברת תקיפה.

אלון גילון: כשהעונש המקסימלי הוא שונה, ה-.4 4 זה בעברת הריגה.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך מאוד על ההבהרה.

גאלב מג'אדלה: ובכן חברים, אני רוצה קודם כל להודות לשר לביטחון פנים ולמפכ"ל ולאחרים שליוו אותנו, לחברי הכנסת ולכל החברים האורחים שהוזמנו.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה ברשותכם לקרוא לוועדת החינוך בכנסת ולמערכת החינוך ולמשרד החינוך ולרתום אותם למשימה של עידוד נגד אלימות ופשיעה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נקיים דיון נוסף שיביא המלצות וגם נפעל לחקיקה בתאום ובהסכמה עם כל הגורמים הרלוונטים איתם נעשה את הדבר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו חושבים שהייעוד האמיתי האזרחי של המשטרה הוא הדבר הראשון במעלה שאנחנו מקווים ומצפים שהשר לביטחון פנים והממשלה יפעלו כדי להחזיר את המשטרה לייעודה ותפקידה, השיטור והביטחון האזרחי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נקים שדולה לשיקום האסיר, ואני פונה לחברי כנסת שיצטרפו ולכל החברים שיכולים להירתם ולסייע כי אנחנו מאמינים שהטיפול בבית הסוהר צריך להיות לא רק במסגרת ענישה אלא גם במסגרת טיפולית כדי שהמשתחרר מבתי הסוהר ימצא מקום בחברה הישראלית ולא יחזור בחזרה לבית הסוהר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות לכולם, למנהלת הוועדה, יפה שפירא, ולחברים הרבים שתמכו וסייעו מסביב, לשר,למפכ"ל, ולכל החברים שבאו ותרמו מזמנם, כל טוב ולהתראות.