ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 431, 2005-05-30 12:10

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: על סדר היום תקנות העיריות (דרכי מסירת מידע בידי משטרת ישראל), התשס"ה-2005.

עידו בן-יצחק: אני מציע שנציג המשרד לביטחון פנים יציג את התקנות.

עידו בן-יצחק: יש לי כמה הערות ואומר אותן במהלך הדיון.

יעל נבון: לפי תיקון 77 לפקודת העיריות נקבע, כי לצורך מינוי משרות מסוימות בעירייה יש צורך בחוות דעת היועץ המשפטי של העירייה על הרשעות קודמות של המועמד למינוי, ולצורך מינוי יועץ משפטי לעירייה יהיה צורך בחוות דעת היועץ המשפטי של משרד הפנים.

יעל נבון: בנוסף נקבע, כי השר לביטחון פנים, בהתייעצות עם שר המשפטים ובאישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, ייקבע דרכי מסירת מידע בדבר קיום הרשעה של מועמד.

יעל נבון: כלומר, נקבע כיצד המשטרה תעביר ליועץ המשפטי של העירייה או ליועץ המשפטי של משרד הפנים את המידע בדבר ההרשעות הקודמות של המועמד, מתוך נקודת הנחה שמדובר במידע רגיש, שלא כדאי שייחשף לגורמים שלא צריכים לראות אותו.

יעל נבון: התקנות שאנחנו מביאים באות להסדיר את דרכי מסירת המידע.

יעל נבון: תקנות העיריות (דרכי מסירת מידע בידי משטרת ישראל), התשס"ה-2005 "בתוקף סמכותי לפי סעיף 170(ב1)(3) לפקודת העיריות (להלן – הפקודה), בהתייעצות עם שר המשפטים, ובאישור ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תקנה 1 – הגדרות "מבקש" – היועץ המשפטי לעירייה הנוגעת בדבר, או היועץ המשפטי של משרד הפנים, במקרה בו נדרש המידע לצורך מינוי יועץ משפטי לעירייה;" "המבקש", על-פי פקודת העיריות, אלה האנשים שמבקשים את החומר.

יעל נבון: ""מאגר מידע" – אוסף נתוני מידע המוחזק במחשב כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995; "מח"ק" – מחלקת חקירות ותביעות במטה הארצי של משטרת ישראל; "מנ"ט" – מינהל טכנולוגיות במטה הארצי של משטרת ישראל.

יעל נבון: תקנה 2 – מסירת מידע (א) מידע לשם מינוי של אדם למשרות המפורטות בסעיף 170(ב1)(1) לפקודה או לתפקידים שנקבעו לפי סעיף 170(ב1)(2) לפקודה (להלן – מידע) יימסר בידי מח"ק.

יעל נבון: "

גבי פיסמן: יש לי הערה לתקנת ההגדרות.

גבי פיסמן: חלף זמן מאז השר לביטחון פנים חתם על התקנות ומאז היה רה-ארגון במח"ק במשטרת ישראל.

גבי פיסמן: היום מחלקת החקירות והתביעות היא רק מחלקת חקירות, לכן כדאי שנשנה את ההגדרה הזאת.

גבי פיסמן: צריך למחוק את המילה "ותביעות".

לאה נס: איפה נמצאות התביעות?

גבי פיסמן: לחוד, יש הפרדה בין החקירות והתביעות.

עידו בן-יצחק: לגבי תקנת משנה 2(א) – היה תיקון בפקודת העיריות, שכיום המשרות המפורטות הן כבר לא בסעיף 170(ב1)(1), אלא מופיעות בתוספת החמישית.

עידו בן-יצחק: היה תיקון של כל דרכי המינוי של עובדים בכירים ברשויות המקומיות.

עידו בן-יצחק: סעיף 170(ב1)(1) המתוקן פותח במילים: "במהלך מינוי למשרה המנויה בתוספת החמישית או למשרת פקח ...", והמשרות המנויות בתוספת החמישית הן למעשה אותן משרות שהיו מנויות קודם בסעיף 170(ב1)(1), בתוספת רופא וטרינר ומנהל מחלקת חינוך.

יעל נבון: לפי מה שהקראת, זה צריך להיות "התפקידים המנויים בתוספת החמישית", וכן פקח.

יעל נבון: אז אולי עדיף כן להפנות לסעיף 170(ב1)(1), שמפנה לתוספת החמישית ומוסיף את הפקח.

גבי פיסמן: אני חושבת שעו"ד יעל נבון צודקת.

גבי פיסמן: אולי עדיף להשאיר את ההפניה לסעיף 170(ב1)(1), ובמילא סעיף 170(ב1)(1) מפנה לתוספת.

גבי פיסמן: צריך לומר "המשרות המפורטות לפי סעיף 170(ב1)(1)", ולא "בסעיף 170(ב1)(1)".

יעל נבון: "(ב) לא יימסר מידע אלא לאחר שמח"ק בדקה כי הוגשה בקשה לקבלתו כאמור בתקנה 3.

יעל נבון: (ג) המידע ישלח למבקש באמצעות אחת מדרכים אלה: (1) דואר רשום; (2) שליח ובמעטפה סגורה שתיפתח רק בידי המבקש; (3) קו תקשורת מוצפן שיאשר ראש היחידה לביטחון מידע במשטרה ובכפוף לתנאים שהוא יחליט עליהם יחד עם ראש מדור מידע פלילי במח"ק.

יעל נבון: (ד) המידע יימסר למבקש בתוך 30 ימים מיום קבלת הבקשה.

יעל נבון: "

עידו בן-יצחק: אני רוצה להעיר לגבי דואר רשום.

עידו בן-יצחק: המידע הזה פרטי, וגם על-פי חוק המרשם הפלילי הוא מידע חסוי.

עידו בן-יצחק: נדמה לי שדואר רשום, שעובר כל-כך הרבה ידיים ויכול להישאר ללא השגחה לפרק זמן מסוים, הוא לא אמצעי ראוי להעביר מידע מן הסוג הזה.

שמואל ברגר: גם היום אנחנו מעבירים מידע באמצעות דואר רשום לחלק מהלקוחות שלנו.

לאה נס: כשקו התקשורת המוצפן כבר לא מוצפן היום, מה אפשר עוד לומר?

שמואל ברגר: שתי הדרכים הראשונות: דואר רשום ושליח במעטפה סגורה, הולכות ופסות מן העולם ומחליף אותן השימוש בקו תקשורת מוצפן.

שמואל ברגר: הדרך השלישית היא הדרך המועדפת ואנחנו עוברים אליה בהדרגה.

עידו בן-יצחק: מתי אתם משתמשים בדואר רשום?

שמואל ברגר: אנחנו נמצאים עכשיו בשלב מעבר, משתמשים פחות ופחות בדואר רשום ויותר ויותר בקו תקשורת מאובטח.

לאה נס: כלומר, עד היום הכול עבר בדואר רשום.

שמואל ברגר: עד היום הכול עבר בדואר רשום, או באמצעות שליח, בהתאם ללקוח.

יעל נבון: זאת אפשרות שצריכה להיות פתוחה.

שמואל ברגר: מחר עשוי ליפול קו התקשורת ובכל זאת יהיה צורך להעביר מידע, אז האפשרות צריכה להתקיים.

גאלב מג'אדלה: ביום כזה, אחרי שפרצו למחשבים, קשה לדבר על סודיות מידע.

שמואל ברגר: זה לא רלוונטי.

שמואל ברגר: שיטות ההעברה המוצפנות הן מערכות אחרות לגמרי.

גבי פיסמן: צריך לזכור שבכל זאת יש הוראות סנקציה בחוק המרשם הפלילי לגבי מי שקיבל את המידע שלא כדין.

עידו בן-יצחק: אבל בכל זאת יש להימנע מחשיפת מידע.

גבי פיסמן: על-פי תפיסתנו המידע המועבר בדואר רשום לא פרוץ אם הוא נמסר רק לאדם הנוגע בדבר, כפי שנקבע בתקנות.

שמואל ברגר: הרי לא יודעים מה תוכן המעטפה.

שמואל ברגר: יש עליה שֵם של נמען וזה הכול.

שמואל ברגר: קטן מאוד הסיכוי שמישהו יחליט לחטט בין המעטפות ולפתוח את המעטפה ובדיוק יקלע למעטפה שמכילה את המידע הפלילי.

שמואל ברגר: זאת פרקטיקה שאנחנו משתמשים בה.

לאה נס: אלא אם כן זה מישהו שמחכה לאינפורמציה הזאת.

שמואל ברגר: יש סנקציה בחוק המרשם הפלילי.

שמואל ברגר: מי שקיבל מידע במישרין או בעקיפין שלא לפי החוק יש סנקציה פלילית נגדו.

שמואל ברגר: השאלה לאיזה מרחק אפשר ללכת.

שמואל ברגר: מה שלא תעשה, יתכן שמישהו ינסה לגנוב את המידע.

עידו בן-יצחק: אולי כדאי לציין שבמידת האפשר ייעשה שימוש באמצעים האחרים.

שמואל ברגר: אני חושב שצריך להשאיר את הדרכים האלה פתוחות.

שמואל ברגר: נדמה לי שבהמשך כתוב גם שנתונה לנו החירות לקבוע עם הלקוח כיצד אנחנו מעבירים את המידע.

שמואל ברגר: אני אומר כבר כעת שההעדפה שלנו היא לשימוש בקווים מאובטחים ולא בדואר רשום.

לאה נס: אבל לפעמים לאנשים אין אפשרות לקבל את המידע על-ידי קו תקשורת.

שמואל ברגר: יתכן שיש איזו עירייה נידחת שאין לה תשתית לעניין הזה.

שמואל ברגר: גם השימוש בכספות וירטואליות עולה כסף.

שמואל ברגר: לכן צריך לשמור את האופציה הזאת קיימת.

לאה נס: האמת היא שבעידן שלנו, כשאפשר לפרוץ כל דבר, מה שאתה אומר כבר פחות רלוונטי.

לאה נס: לפי דעתי אפשר להשאיר את הדברים.

לאה נס: דרך אגב, אפשר אולי לרשום את הפסקאות בסדר הרצוי.

לאה נס: אפשר לשנות את הסדר, על-פי סדר העדיפות שאתה רוצה.

לאה נס: אבל ברגע שהכול פתוח זה כבר לא משנה.

עידו בן-יצחק: הסדר כבר לא משנה, זה מחייב באותה מידה.

שמואל ברגר: אני מציע בכל זאת לא להגביל כאן.

שמואל ברגר: דואר רשום זה פרקטיקה קיימת, שעובדת כבר עשרות שנים; שליחים – במקרים שהלקוח מעוניין, כמו למשל קונסוליות שלא כל-כך סומכות על הדואר, במיוחד לא על לוח הזמנים של הדואר, זה עיקר הבעיה, לוח הזמנים יותר מאשר האבטחה; והשימוש בקווים מאובטחים – לארגונים גדולים עם כמויות פונים גדולות זו במילא הדרך שאנחנו נחייב לפנות באמצעותה, כי לא נוכל לטפל בכמות גדולה של שאילתות מאנשים באופן ידני על-ידי ניירות.

שמואל ברגר: אין שום טעם להיכנס אל תוך זה.

שמואל ברגר: כל הדרכים טובות באותה מידה.

ואסל טאהא: כל עוד השיטות האחרות לא מאובטחות או לא קיימות בצורה מסודרת, אין דרך אחרת.

לאה נס: לעתים דואר רשום מגיע לאיזו מזכירה ולא אל מי שהוא צריך להגיע.

גבי פיסמן: זה צריך להיות ממוען באופן אישי ליועץ המשפטי, רק לבעל התפקיד שמוסמך לקבל את החומר.

לאה נס: השאלה אם הפירוט הזה מופיע, כי אכן דואר רשום יכול להגיע למזכירה.

גבי פיסמן: אם זה שליח, כתוב: "במעטפה סגורה שתיפתח רק בידי המבקש".

לאה נס: אבל בדואר רשום לא כתוב אל מי זה מגיע.

גבי פיסמן: רק למבקש.

גבי פיסמן: המבקש הוא היועץ המשפטי של העירייה או היועץ המשפטי של משרד הפנים, לא כל אדם.

ואסל טאהא: בדרך כלל בעיריות אוספים את כל הדואר בבת-אחת ואז המזכירה או המזכיר חותמים ומקבלים את דברי הדואר.

ואסל טאהא: חברת הכנסת לאה נס צודק, זה עובר בידיהם של כל מיני אנשים.

עידו בן-יצחק: אולי נוסיף כאן "דואר רשום הממוען למבקש בלבד".

שמואל ברגר: אין מניעה להוסיף את זה.

לאה נס: אפשר להוסיף, שיהיה לנו עוד ביטחון.

יעל נבון: תקנה 3 – בקשה לקבלת מידע "בקשה לקבלת מידע (להלן – הבקשה) תוגש באחת מדרכים אלה: (1) באמצעות מסמך חתום ביד המבקש, שבו צוינו הפרטים האלה: (א) שם המבקש, מספר זהותו ותפקידו; (ב) שמו של האדם אליו מתייחסת הבקשה, מספר זהותו ומענו; (ג) העילה לבקשת המידע.

שמואל ברגר: אני חושב שזה מנוסח לא נכון.

שמואל ברגר: בכל מקרה יתבקש המסמך הזה, בין אם זה בנייר ובין אם במדיה מגנטית.

יעל נבון: זה מה שכתוב.

יעל נבון: בכל מקרה יהיה מסמך, אבל במקרים שיידרש הבקשה תישלח על גבי אמצעי מגנטי בצירוף מסמך.

יעל נבון: תקנה 4 – רישום מסירת מידע "(א) נמסר מידע על-פי תקנות אלה, יירשמו במאגר המידע שם המבקש, תפקידו ופרטים מזהים; היה המבקש יועץ משפטי לעירייה, יצוין שם העירייה לה הוא משמש יועץ משפטי.

יעל נבון: (ב) רישום כאמור יישמר לתקופה של חמש שנים ממועד מסירת המידע.

יעל נבון: תקנה 5 - תחילה תחילתן של תקנות אלה תשעים ימים מיום פרסומן.

יעל נבון: "

גאלב מג'אדלה: למה אחרי חמש שנים הרישום לא יישמר יותר?

גבי פיסמן: זה הנוהל הקיים גם בתקנות המרשם הפלילי (כללי מסירת מידע בידי משטרת ישראל), שהוא מודל התחיקה שלנו.

גבי פיסמן: 5 שנים נראה זמן סביר.

גבי פיסמן: לא ראינו סיבה לשנות מהנוהל הקיים לגבי העברת מידע לגופים אחרים.

שמואל ברגר: זה נראה לנו זמן סביר, שבו אם מישהו יתעורר וישאל מה פתאום מבקשים מידע על אדם נוכל לראות מי היה מבקש ולאיזו מטרה ביקש את המידע.

גאלב מג'אדלה: ב-5 שנים הנסיבות יכולות להשתנות.

שמואל ברגר: אנחנו מדברים על רישום של שֵם מבקש המידע ולאיזו מטרה התבקש המידע, כדי שאם יום אחד יתעורר אחד העובדים וישאל מה פתאום ביקשו עליו מידע נוכל לראות מי ביקש ומה היתה עילת הבקשה.

שמואל ברגר: המודל של 5 שנים הועתק מתקנות המרשם הפלילי.

שמואל ברגר: הכוונה לא למידע עצמו, אלא המידע אודות המבקש.

עידו בן-יצחק: זה מה שמקובל.

ואסל טאהא: זה קדנציה של ראש עירייה ...

גאלב מג'אדלה: חברי הכנסת רוצים להעיר דבר מה?

ואסל טאהא: אחרי 5 שנים גונזים את זה?

שמואל ברגר: זה רשומה של מחשב שמוחקים אותה.

שמואל ברגר: אין צורך לשמור את זה.

עידו בן-יצחק: אני מבקש לחזור על התיקונים שהוועדה הכניסה: בהגדרת "מח"ק" – הורדנו את המילה "ותביעות"; בתקנה 2(א), במקום "בסעיף 170(ב1)(1)" יבוא "לפי סעיף 170(ב1)(1)".

עידו בן-יצחק: ובתקנה 2(ג)(1) יכתב: "דואר רשום הממוען למבקש בלבד".

גאלב מג'אדלה: תקנות העיריות (דרכי מסירת מידע בידי משטרת ישראל), התשס"ה-2005 מאושרות.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.