ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 289, 2004-10-11 11:10

לאה נס: בוקר טוב, אנחנו רוצים להתחיל את הדיון בתקנות הרוקחים (יסודות רדיואקטיביים ומוצריהם).

לאה נס: מי יציג את התקנות, המשרד לאיכות הסביבה?

אורלי חורש: כן, אני מהלשכה המשפטית במשרד לאיכות הסביבה.

אורלי חורש: באנו כדי לבקש את אישור הוועדה לנוסח של תיקון תקנות הרוקחים (יסודות רדיואקטיביים ומוצריהם) משנת תש"ם-1980.

אורלי חורש: המטרה העיקרית של התיקון היא לעדכן את התקנות הקיימות, שמבוססות על ידע ועל ניסיון מקצועי שהיה נכון לסוף שנות השבעים, בהתאם לידע המקצועי לניסיון המדעי שהצטבר מאז – בין היתר בהסתמך על תקינה בין-לאומית המקובלת היום בעולם המערבי בנושא הגנה מפני קרינה מייננת.

אורלי חורש: ביקשנו להשיג זאת בתיקונים הבאים: אנחנו מבקשים לתקן את ההגדרות בתקנה 1, ההגדרות ל'חומר רדיואקטיבי' ול'מתקן', בהתאם לידע הקיים היום.

אורלי חורש: בתיקון לתקנה 9 אנחנו מבקשים להבטיח שממונים, הן במשרד הבריאות והן במשרד לאיכות הסביבה, שעה שהם נותנים היתרים לעיסוק בחומרים רדיואקטיביים, יבטיחו שהציבור הרחב לא ייחשף לרמות קרינה החורגות מהמנות החשיפה הגבוליות המפורטות בתקן הבין-לאומי להגנה מפני קרינה מייננת.

אורלי חורש: בתיקון לתקנה 18 אנחנו מבקשים גם לבסס את הוודאות והיציבות ולקבוע באופן מפורש מהם החומרים הרדיואקטיביים ומכשירי הקרינה שיהיו פטורים מפיקוח, כלומר לא יהיו חייבים בהיתר.

אורלי חורש: עוד מטרה של התיקונים היא לעגן בתקנות הקיימות נוהלי עבודה שהשתרשו מאז התקנת התקנות.

אורלי חורש: הכוונה בעיקר לתיקון תקנה 10, שעניינה בקשה להיתר.

אורלי חורש: קבענו כיצד יש להגיש את הבקשה ומהם המסמכים שיש לצרף לה.

אורלי חורש: תיקון משמעותי נוסף הוא הוספת תקנה 16א, שעניינה עונשין.

אורלי חורש: הכנסנו את הענישה באופן מפורש לתוך התקנות, בעוד שעד היום נאלצנו להסתמך על סעיפי עונשין בחוקים המסמיכים.

לאה נס: נתחיל מהסוף: נראה את הענישה ונראה אם כדאי לקרוא את כל התקנות.

אורלי חורש: קיבלתי דיווח על מה שהיה היום בוועדה בדיון בתקנות אחרות, אך לצערי ידינו כבולות, לנוכח הוראת סעיף 2 לחוק העונשין.

אורלי חורש: אולם אני רוצה להבהיר שהנוסח אושר על-ידי משרד המשפטים.

אורלי חורש: קבענו אותו בתיאום עם משרד הבריאות, בהתייעצות עם משרד החקלאות ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וגם עם הוועדה לאנרגיה אטומית.

מרים פרנקל-שור: הנושא שעלה בדיון הקודם לא מנע את אישור התקנות, אך התבקשתם לעשות חשיבה אסטרטגית, חשיבה במקרו, לגבי הדברים האלה.

מרים פרנקל-שור: מה שהוחלט שם נבקש גם כאן.

אורלי חורש: אני רוצה להשיב שני דברים שאולי לא נאמרו בדיון הקודם.

אורלי חורש: קודם כול, היום האכיפה של המשרד לאיכות הסביבה היא אכיפה פלילית, החוקים שלנו הם חוקים פליליים.

אורלי חורש: האם ראוי שכל הנושא הסביבתי יהיה בחקיקה מנהלית?

אורלי חורש: יכול להיות, אבל זה לא המצב היום.

מרים פרנקל-שור: קודם כול, הנציגה האחרת של המשרד לאיכות הסביבה אכן התייחסה לנושא הזה.

מרים פרנקל-שור: זו שאלה שהיא צריכה לברר ולחשוב עליה.

מרים פרנקל-שור: זאת בהחלט החשיבה האסטרטגית שהיא התבקשה לקיים.

מרים פרנקל-שור: יש לנושא פנים לכאן ולכאן.

מרים פרנקל-שור: גם אם יוחלט בסוף שלא, בהחלט כדאי לתת את הדעת על הנושא.

אורלי חורש: העברת החקיקה או חלק ממנה – זו אכן חשיבה גדולה.

אורלי חורש: היום אנחנו בתחום האכיפה הפלילית.

אורלי חורש: הבנתי שדיברתם בדיון הקודם גם על קביעת עבירות כברירות קנס.

אורלי חורש: העניין הזה גורם לכך שעבירות אלו לא יוכלו להיות מדווחות במרשם הפלילי.

אורלי חורש: כלומר, אדם שהורשע בעבירה שנקבעה כעבירת קנס, אי-אפשר לרשום אותו במרשם הפלילי.

מרים פרנקל-שור: יש הבדל בין שימוש בחומר רדיואקטיבי – נושא הדיון כאן – לבין הנושא שנידון שם, רעלים וריסוס.

מרים פרנקל-שור: לכן כל נושא צריך להידון לגופו של עניין.

אורלי חורש: נכון, מה שנכון לגבי הדיון הקודם לא נכון כאן.

אורלי חורש: כי כאן מדובר בעבירות חמורות מאוד של עיסוק בחומרים רדיואקטיביים.

אורלי חורש: אף-על-פי שיש יעילות בהצעה, זו בעיה.

אורלי חורש: זו התשובה לגבי ברירות הקנס.

אורלי חורש: לדעתי זה לא רלוונטי לתקנות האלה בגלל חומרת העבירות.

מרים פרנקל-שור: ומה העונשין כאן?

מרים פרנקל-שור: גם כאן הקנס הוא 10,000 ש"ח?

אורלי חורש: כן, אין ברירה.

מרים פרנקל-שור: אולי כאן צריך לעשות חשיבה כלשהי.

מרים פרנקל-שור: למשל שעל כך תתווסף שלילת היתר או דברים כאלה, אם אפשר.

אורלי חורש: זה קיים בתקנות כבר היום.

אורלי חורש: נכון להיום התקנות מאפשרות לשלול היתר מאדם שהפר את התנאים.

אורלי חורש: אנחנו כבר משתמשים בסמכות הזאת.

אורלי חורש: הוספנו על כך עונש של מאסר חצי שנה וקנס.

מרים פרנקל-שור: בתי המשפט לא נוטים להטיל מאסר, לכן הצענו חשיבה בעניין.

מרים פרנקל-שור: תבואו עם תשובות.

אורלי חורש: דווקא בנושא של חומרים מסוכנים הצלחנו להפעיל מאסרים.

אורלי חורש: אני מניחה שבעיסוק בחומרים רדיואקטיביים נצליח גם כן.

אורלי חורש: הכול שאלה של חומרת העבירה, הנזק הסביבתי שנגרם מביצועה – והשופט, כמובן ועורך הדין וכו'.

אורלי חורש: אקרא את התקנות.

אורלי חורש: אני קוראת את הפתיחה ואת סעיפים 1-3 – תיקון תקנות 1-2 ו-4.

אורלי חורש: אני מפנה לתוספת הרביעית.

אורלי חורש: אני מבהירה שהמנהל, שאת אישורו מבקשים, הוא מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית, זה כתוב כבר בתקנות המקוריות.

אורלי חורש: אני קוראת את התוספת הרביעית.

מירון ישראלי: אני מבקש להעיר שתי הערות עד כאן.

מירון ישראלי: ראשית יש בעיה טכנית: נכון להיום חוק החומרים המסוכנים אינו עוסק בחומרים רדיואקטיביים.

מירון ישראלי: הוציאו את החומרים הללו משם.

אורלי חורש: על-פי בתוספת השנייה חומר רדיואקטיבי הוא עדיין חומר מסוכן.

אורלי חורש: נכון שיש תקנות הציבור (פטור), אבל בתוספת השנייה הוא עדיין חומר מסוכן ולכן ההפניה לחוק חומרים מסוכנים היא נכונה.

מירון ישראלי: יש הוצאה מפורשת שלו מתחולת החוק.

מירון ישראלי: אבל זו בעיה טכנית.

אורלי חורש: זה עבר באישור משרד המשפטים.

מירון ישראלי: בתיקון של תקנה 4, מהוספת סעיף קטן (ב) ומהתוספת הרביעית ניתן להבין שלחומר הרדיואקטיבי מיוחסים כמות, ריכוז, תפוקה או אנרגיה לפי העניין.

מירון ישראלי: אבל מהתוספת ברור שלא זו הכוונה.

מירון ישראלי: לחומר הרדיואקטיבי מיוחסים רק כמות וריכוז.

מירון ישראלי: תפוקה ואנרגיה מיוחסות בכלל למכשירי קרינה.

מירון ישראלי: המשפט לא בנוי נכון.

מירון ישראלי: יש לכתוב: "מייצר מכשיר הקרינה תפוקה או אנרגיה, או שהוא עלול לייצר חומר רדיואקטיבי בכמות ובריכוז לפי העניין.

מירון ישראלי: ..".

מירון ישראלי: התפוקה והאנרגיה מתייחסות למכשיר.

מירון ישראלי: אני מפנה לסעיף 2 בתוספת הרביעית.

מירון ישראלי: צריך לכתוב: "מייצר מכשיר הקרינה תפוקה או אנרגיה, או שהוא עלול לייצר חומר רדיואקטיבי בכמות.

מירון ישראלי: ..

מירון ישראלי: לפי העניין...".

אורלי חורש: בסדר.

ראיסה לאוטרשטיין: המשמעות היא שכל ההיתרים יצאו באישור של הממונה?

ראיסה לאוטרשטיין: כל מה שלא פטור?

אורלי חורש: לא, רק אלו שמנויים בתוספת הרביעית.

סטליאן גלברג: זה לא שונה מהפרקטיקה היום.

אורלי חורש: אנחנו משרשים נוהלי עבודה קיימים.

אורלי חורש: נדרשו עשר שנים לקדם את התקנות האלה.

אורלי חורש: מתוך 30 השנים, עובדים עליהן עשר שנים.

משה לויטה: גם לי יש הערה.

משה לויטה: אני חוזר לסעיף 1.

משה לויטה: ההגדרה המקורית למתקן היתה "מתקן המיועד דרך קבע או מכיל מכשירי קרינה…".

משה לויטה: בתיקון יש "מערכת טכנולוגית הנמצאת בחדר אחד...".

משה לויטה: לכאורה זה אותו דבר, אבל אם יש לנו מכון לרפואה גרעינית, עד היום יכולנו לקרוא לו מתקן אחד ולשלם בעד רישיון אחד.

מירון ישראלי: זה כתוב.

אורלי חורש: אבל כתוב: "או באתר פעילות אחד".

משה לויטה: אם כך, זה בסדר.

משה לויטה: לא אשלם אגרה על כל חדר?

משה לויטה: נשלם רישיון אחד על בניין של עשרים חדרים?

סטליאן גלברג: לא תשלם רישיון אחד על עשרים חדרים.

ראיסה לאוטרשטיין: לא, אבל על מכון עם שלושה חדרים תשלם אגרה אחת.

סטליאן גלברג: זה רלוונטי בעיקר לביקורת.

סטליאן גלברג: מר לויטה לא מתלונן על האגרה למשרד לאיכות הסביבה אלא על הביקורת.

משה לויטה: גם על האגרה.

משה לויטה: ביקורת אפשר לעשות בכל מקום, אין ספק.

אורלי חורש: אני קוראת את סעיפים 4-5 – תיקון תקנה 6 ותקנה 9.

אורלי חורש: אני רוצה להוסיף שזה יהיה גם באתר האינטרנט של המשרד לאיכות הסביבה, וזה יהיה פתוח לעיון בכל שעות הציבור.

נירה לאמעי: "אנשים מן הציבור" – זו הגדרה מקובלת?

סטליאן גלברג: כן.

מירון ישראלי: בעצם המסמך שמוזכר הוא התקן הבין-לאומי.

מירון ישראלי: המספר שלו, 115, יתחלף עוד מעט בגרסה אחרת.

מירון ישראלי: אפשר למחוק את המספר מהתקנות ולהסתפק במילים "המהדורה האחרונה".

אורלי חורש: בסדר, נמחק.

אורלי חורש: ממילא מכוונים למהדורה האחרונה והמעודכנת, ולכן ציון המספר הרלוונטי היום – אין בו חשיבות.

אורלי חורש: זה ישתנה בקרוב, כך אני מניחה.

משה לויטה: אבל תמיד יודעים מה החליף את מה, אז אפשר לכתוב את המספר.

מירון ישראלי: אבל כתוב "מהדורה מעודכנת".

מירון ישראלי: למסמך תמיד יקראו באותו שם.

שרון גוטמן: יש שאלה לגבי תיקון תקנה 4.

שרון גוטמן: מי צריך לבקש את אישור המנהל?

אורלי חורש: אנחנו, המשרד לאיכות הסביבה.

אורלי חורש: שימי לב לניסוח.

מירון ישראלי: זו שאלה טובה, כי יש שני מנהלים.

משה לויטה: הלקוח פונה לממונה, והממונה מקבל אישורים.

רונן להב: הפרקטיקה תימשך, אבל בהחלט השאלה היתה במקום.

אורלי חורש: חשבתי שאם כתוב "לא ייתן הממונה היתר" – זה מספיק.

אורלי חורש: אפשר "אלא לאחר שקיבל אישור", אם אתם רוצים.

רונן להב: לעתים יש פניות מהלקוח ישירות אלינו.

סטליאן גלברג: עדיין יהיו פניות כאלה, מאלו שלא קראו.

סטליאן גלברג: יש אנשים שפונים אליכם לפני שהם פונים אלינו.

רונן להב: אני יועץ משפטי בוועדה לאנרגיה אטומית, ואני מייצג את המנהל לעניין התקנה הזאת.

רונן להב: מי שיעשה טעות משום שלא ידע, בסדר; אבל ההערה היא שאולי הניסוח לא מבהיר את העניין.

רונן להב: מי שמבקש את הבקשה עלול לחשוב שהוא צריך לפנות גם למר גלברג וגם אלינו.

רונן להב: הכוונה היא שהוא יפנה למר גלברג, ומר גלברג יפנה אלינו.

אורלי חורש: אני מציעה את השינוי הזה: "לא ייתן הממונה אישור...

אורלי חורש: אלא לאחר שהוא קיבל אישור מאת המנהל".

רונן להב: מקובל עלי.

נירה לאמעי: אולי: "אלא לאחר שניתן לו אישור המנהל"?

אורלי חורש: אבל כך נשארנו באותה בעיה.

אורלי חורש: זה לא נראה לי נכון.

לאה נס: צריך לכתוב מי נתן לו את האישור.

אורלי חורש: אולי: "לאחר שקיבל אישור", בסדר.

אורלי חורש: אני עוברת לסעיף 6 – החלפת תקנה.

אורלי חורש: 10.

אורלי חורש: אני קוראת את תקנה 10(א)(1).

סטליאן גלברג: אני מבהיר שהטופס לקבלת היתר מופיע באינטרנט.

אורלי חורש: אני משלימה את קריאת סעיף 10(א).

אורלי חורש: אני קוראת גם את סעיף קטן (ב)(1)-(2).

ראיסה לאוטרשטיין: לא כדאי להוסיף את שם הממונה ואת הפרטים שלו?

מירון ישראלי: הכוונה לאחראי.

סטליאן גלברג: זה מופיע בטופס.

ראיסה לאוטרשטיין: אבל כביכול זו לא חובה.

אורלי חורש: אם נעשה זאת, נצטרך לכתוב הגדרה לממונה על הבטיחות.

לאה נס: זה חשוב, צריך לדעת מי האחראי בכל מקום.

ראיסה לאוטרשטיין: אתם מבקשים זאת גם בטופס רעלים.

אורלי חורש: קודם כול, חבל שזה לא עלה קודם, כי צריך לכתוב כאן הגדרה.

ראיסה לאוטרשטיין: זה מופיע בתקנות הרוקחים המקוריות.

מירון ישראלי: לא.

רונן להב: אולי בדוח הבטיחות מופיע הממונה?

מירון ישראלי: לא.

לאה נס: זה עניין חשוב, אם כבר עושים תקנות.

ראיסה לאוטרשטיין: אפשר להוסיף שתיים-שלוש מילים: "מידע לגבי דרכי פיקוח".

אורלי חורש: לא, נדרשת הגדרה לממונה.

מירון ישראלי: זה מופיע בדוח הבטיחות, זה מופיע שם.

לאה נס: הכוונה לממונה בהגדרתו בחוק או לאחראי שגב' לאוטרשטיין מדברת עליו?

סטליאן גלברג: הממונה על בטיחות הקרינה, האחראי שגב' לאוטרשטיין הזכירה, נדרש על-ידי תקנות הבטיחות בעבודה.

סטליאן גלברג: הוא לא בהכרח האדם שאחראי גם על בטיחות קרינה לסביבה.

סטליאן גלברג: עם זאת, השם שלו מופיע גם בהיתר שאנחנו נותנים, ולמעשה הוא המבקש של היתר הקרינה.

סטליאן גלברג: הפרטים שלו מופיעים שם.

סטליאן גלברג: הוא מופיע גם בדוח בדיקות סביבתיות ותעסוקתיות.

אורלי חורש: שהעתק ממנו צריך להוסיף.

לאה נס: אבל אין הגדרה של התפקיד שלו.

סטליאן גלברג: גם אין טעם בהגדרה כזאת.

סטליאן גלברג: בדרך כלל יש מישהו אחר שאחראי לנושא ההשפעות הסביבתיות של המתקן, והוא לא בהכרח אותו אדם.

סטליאן גלברג: ממונה בטיחות הקרינה אחראי לבטיחות הקרינה של העובדים, הוא משרת את משרד העבודה.

סטליאן גלברג: לכן אין טעם להכניס בתקנות שעניינן סביבה מישהו שתפקידו בטיחות בעבודה.

סטליאן גלברג: אבל הפרטים שלו נמצאים.

ליאורה עופרי: יש לכם הגדרה.

ראיסה לאוטרשטיין: זה ממילא נדרש מתקנות הבטיחות בעבודה.

ראיסה לאוטרשטיין: חשבתי שגם למשרד לאיכות הסביבה נוח לקבל את המידע, זה רק לצורך המידע.

אורלי חורש: זה מופיע בדוח, והרי אנחנו מבקשים לקבל העתק מהדוח.

אורלי חורש: עו"ד להב מעיר כעת שבהמשך לתיקון שעשינו בתקנה 4 – כתבנו שם "לאחר שקיבל הממונה אישור מהמנהל" – צריך לעשות את אותו תיקון בתקנות אחרות.

אורלי חורש: נכון, אך צריך לעשות זאת בצורה מובנית.

אורלי חורש: הצעתי שנעשה זאת אחרי הישיבה.

לאה נס: אבל התקנות צריכות להיות מאושרות בנוסח מסוים.

אורלי חורש: ברור, אבל צריך לעבור על הכול.

אורלי חורש: אולי יש גם תקנות שכבר הוקראו, שבהן יש צורך לתקן?

לאה נס: זה מספיק חשוב.

לאה נס: ההערות הללו צריכות להיאמר סביב השולחן ולא ביניכם.

לאה נס: אנחנו רוצים לראות את השינויים, גם לנו יש כמה הערות.

לאה נס: לא צריך להיבהל, אפשר לאשר את התקנות בעוד שבוע או שבועיים, זה לא עניין שייסחב סתם.

סטליאן גלברג: אבל פתאום עולות הערות שאנשים לא העירו כל השנים.

לאה נס: כי סוף סוף מגיע רגע האמת.

לאה נס: זה עדיין לא מצדיק אישור מהיר.

לאה נס: עשר או עשרים שנה לא עשו כלום ועכשיו אנחנו צריכים לאשר, כי סוף סוף זה הגיע?

לאה נס: אם יש למישהו הערות, אין סיבה לא לתקן.

לאה נס: אז זה יימשך עוד שבוע או שבועיים.

לאה נס: אנחנו מבקשים להבין את הטענות שנטענו.

רונן להב: אבהיר.

רונן להב: היתה הערה צודקת מצד משרד הבריאות לגבי בקשת האישור של המנהל.

רונן להב: החלטנו כאן על נוסח מסוים.

רונן להב: הנוסח הזה לא עולה בקנה אחד עם הנוסח שבסעיפים אחרים שדורשים את אישור המנהל, סעיפים בתקנות הקיימות.

לאה נס: אז צריך לשנות את זה בכל המקומות?

אורלי חורש: אני לא חושבת שהיו בעיות עד היום.

אורלי חורש: איש לא חשב שהוא צריך לקבל אישור מכם.

אורלי חורש: מי שטועים יפנו גם בעתיד.

סטליאן גלברג: הם פנו ישירות לוועדה לאנרגיה אטומית בלי לעבור דרכנו בכלל.

אורלי חורש: כי הם חשבו ששם נותנים את האישורים.

אורלי חורש: תיקון הנוסח היום – הוא בסדר מבחינתי, אבל לדעתי הוא לא תיקון שימנע בעתיד את הפניות השגויות האלה לוועדה לאנרגיה אטומית.

אורלי חורש: אני מבהירה שכשיש פניות שגויות כאלה פשוט מפנים אותן אלינו בחזרה.

אורלי חורש: אנשים טועים וחושבים שצריך לפנות לוועדה לאנרגיה אטומית.

סטליאן גלברג: מדובר בשתיים או שלוש פניות בשנה, מתוך 500 היתרים.

ראיסה לאוטרשטיין: זה גם לא משמעותי כל כך.

רונן להב: אפשר לחיות עם הניסוח כפי שהיה עד היום.

רונן להב: אבל אם התקבלה ההערה, צריך לתקן את הדברים לאורך כל הדרך.

רונן להב: אני משאיר זאת לשיקול דעתכם.

אורלי חורש: אני חושבת שאפשר להישאר עם הניסוח הקודם.

אורלי חורש: הוא עולה בקנה אחד עם מה שקיים היום בתקנות.

עידו בן יצחק: איפה נדרש שינוי?

אורלי חורש: זה מופיע בתקנה 3, בתקנה 5.

אורלי חורש: כתוב שם "אלא לאחר קבלת אישור מהמנהל".

אורלי חורש: אנחנו חיים עם זה כבר שלושים שנה.

אורלי חורש: שניים פנו עד עתה, וימשיכו להיות פניות כאלה.

אורלי חורש: כשאנשים מדברים על קרינה רדיואקטיבית האכסניה הטבעית שנראית להם היא הוועדה לאנרגיה אטומית.

אורלי חורש: לכן יש מי שימשיכו לעשות זאת גם אם נשנה את הנוסח.

אורלי חורש: בכל מקרה, בוועדה לאנרגיה אטומית מפנים אותם אלינו, ואנחנו, על-פי נוהל העבודה הרגיל, נפנה לקבל את אישור הממונה.

רונן להב: אם כך את תקנה 4 החזרנו לנוסח הקודם.

אורלי חורש: אני משלימה את קריאת תקנה 10: אני קוראת את סעיפים (ב)(3)-(4).

עידו בן יצחק: בתקנות המקוריות היה סעיף קטן (ב) לתקנה 10: בקשה להיתר לפי תקנות 3 או 5.

אורלי חורש: זה במקום.

אורלי חורש: החלפנו את תקנה 10.

עידו בן יצחק: מה שבא במקום התקנה חופף לחלוטין?

אורלי חורש: כן.

אורלי חורש: בסעיפים הקטנים מדובר על בקשה להיתר לפי תקנה 8.

סטליאן גלברג: סעיף 10 החדש מחליף את הסעיף הישן.

סטליאן גלברג: כל ההוראות בסעיף ההוא קיימות כאן, בתוספת עוד כמה דברים, שנוצרו מהפרקטיקה לאורך השנים.

אורלי חורש: אני מפנה לסעיף קטן (א).

אורלי חורש: כתוב כאן על סוגי החומרים, כמותם וכו' – הכול קיים גם בנוסח המוצע על-ידינו היום.

אורלי חורש: סעיף קטן (ב) מדבר על בקשה להיתר לפי תקנות 3 או 5.

לאה נס: בנוסח הישן מפורטים דברים רבים: שם המתקן ועוד.

אורלי חורש: אני מפנה לפסקה (ב)(2) לסעיף החדש.

אורלי חורש: כן אני מפנה לפסקה (ב)(1).

לאה נס: זה לגבי בקשה להיתר להפעלת המתקנים, אבל מה לגבי בקשה להיתר לעיסוק בחומר הרדיואקטיבי?

לאה נס: זה היה בנוסח הישן.

אורלי חורש: אני מפנה לסעיף (א)(1).

אורלי חורש: לא רק שלא השמטנו, אלא הוספנו.

עידו בן יצחק: בסדר.

אורלי חורש: אני עוברת לסעיף 7 – הוספת תקנה 16א.

אורלי חורש: זהו אחד התיקונים החשובים בעיני, תקנת העונשין.

לאה נס: לפני כן אני מבקשת לומר: אין כאן כל התייחסות לחשיפה של האנשים.

לאה נס: יש מטופלים שמטופלים בחומרים רדיואקטיביים, יש הפרשות רדיואקטיביות.

לאה נס: הכוונה גם למי שמסתובבים בבתי החולים.

לאה נס: איפה יש התייחסות לכך?

משה לויטה: הפרשות רדיואקטיביות מטופלות בחוק פסולת רדיואקטיבית.

משה לויטה: הכנסנו הערה שזה לא יחול על הפרשות בני אדם שקיבלו חומר רדיואקטיבי.

אורלי חורש: אני מפנה לתקנות רישוי עסקים (סילוק פסולת רדיואקטיבית).

אורלי חורש: זה אושר לפני שנתיים בערך בוועדה הזאת.

אורלי חורש: שם מתייחסים לנושא של הפרשות.

מירון ישראלי: חברת הכנסת נס מדברת על הגנה על הסביבה.

רונן להב: לא על הגנה על הפציינט?

לאה נס: לא, הגנה על משפחתו של האדם, על המטפל שלו.

לאה נס: יש לו משפחה, יש אנשים סביבו, ויש שקיות עם הפרשות רדיואקטיביות.

לאה נס: כל הסביבה בבתי החולים בעייתית – עובדי הניקיון למשל, ועוד.

סטליאן גלברג: ב-VSS, המסמך שהתקנות הללו מאמצות, התקן הבין-לאומי, נקבע מה מותר ומה אסור לגבי שלושה סוגים של אוכלוסייה: העובדים, הציבור הרחב והמטופלים.

סטליאן גלברג: יש שם גם סעיף מיוחד שמדבר על מלווה של מטופל.

סטליאן גלברג: יש שם הוראות מיוחדות לגבי מקרים של טיפול הבחנתי, מיפוי עצמות וכו' – שאז במשך יום או יומיים האדם עצמו מקרין.

סטליאן גלברג: קובעים שם כיצד מגינים על בני הבית ועל המלווים.

סטליאן גלברג: כן יש עיסוק בשאלה מה קורה לאדם בתוך בית החולים, כשמבקרים אותו והוא עבר טיפול בחומרים רדיואקטיביים.

סטליאן גלברג: ה-VSS, שאומץ על-ידינו במלואו, קובע את כל הדברים האלה: הגנה לא רק למטופל, לעובד ולסביבה אלא גם למלווים.

אורלי חורש: תקנה 10 מתייחסת לזה.

סטליאן גלברג: לעניין סילוק הפסולת, יש תקנות מיוחדות לכך.

לאה נס: לא הצלחתי להבין: באילו תקנות יש הגנה לאותם אנשים – העובד, המטפל, המלווה?

אורלי חורש: אני מפנה לסעיף א(1) בתקנה 10.

אורלי חורש: סעיף (א)(2) מדבר על טיפול בפסולת ובסילוקה.

לאה נס: הפציינט עצמו והשקית שלו – הם נחשבים מתקן?

משה לויטה: חולים שקיבלו טיפול או אבחון בבית החולים – ה-VSS מתייחס אליהם.

משה לויטה: הפנינו לזה קודם.

משה לויטה: שם יש תשובה להוראות הבטיחות הכלליות, גם בנוגע לחולים שקיבלו חומר רדיואקטיבי.

משה לויטה: גם דנים שם באיזו מידה אפשר להיחשף לאדם כזה – חשיפה של אנשים שהם בני משפחה או נותנים לו סיוע.

משה לויטה: השאלה היא מה לגבי חולים שהולכים הביתה עם חומר רדיואקטיבי; זה הוגדר, לא בתקנה אלא כנוהל של משרד הבריאות, כהוראת מנכ"ל.

משה לויטה: השאלה של חברת הכנסת נס במקום.

אורלי חורש: זה יכול להיכנס בתיקון תקנה 9.

משה לויטה: אני מפנה לסעיף 10(ב)(2) – בקשה להיתר מתקן.

משה לויטה: כתוב: "מידע בדבר מהות השימוש הרפואי, מנת הקרינה הצפויה לנבדק או למטופל" – והייתי מוסיף "או לאנשים מן לציבור".

אורלי חורש: כתבנו "אנשים מן הציבור".

אורלי חורש: אני משתמשת בנוסח שהשתמשנו בו בתקנה 9.

משה לויטה: צריך להמשיך לתקן כך בשורות הבאות בסעיף: "האמצעים להגנת הנבדק או המטופל או אנשים מהציבור".

לאה נס: יש הבדל בין "אנשים מהציבור" לבין "הציבור"?

מירון ישראלי: "הציבור" זה גדול, "אנשים מן הציבור" זה האדם החשוף ביותר שישנו.

מירון ישראלי: יכול להיות שכלל הציבור אינו חשוף, אבל יש אדם אחד שחשוף.

ראיסה לאוטרשטיין: מהסביבה הקרובה.

משה לויטה: זה תרגום מהאנגלית.

לאה נס: השאלה היא אם זה מגן גם על המטפל המלווה או על עובר אורח אחר.

סטליאן גלברג: גם זה וגם זה.

סטליאן גלברג: "אנשים מהציבור" – זה כפי שאמר מר ישראלי.

עידו בן יצחק: זה צריך להיות מתוקן פעמיים בסעיף.

מירון ישראלי: בתקנות הללו יש בעיה ייחודית: יש כאן קפיצות בין הממונה של המשרד לאיכות הסביבה לממונה של משרד הבריאות.

מירון ישראלי: אני לא בטוח שהמעבר תמיד חלק ושאין דברים שנופלים בין הכיסאות.

מירון ישראלי: יש בעיה, אבל אלו התקנות.

מירון ישראלי: כי יש שני ממונים, שני אנשים שונים.

לאה נס: אם חוששים שמשהו נופל בין הכיסאות, צריך להעלות זאת כאן.

לאה נס: זה כל העניין.

לאה נס: אחרי כל שנות הניסיון שלכם, אתם יודעים מה בדיוק נופל בין הכיסאות.

לאה נס: תעירו – ונוכל לתקן את זה.

מירון ישראלי: שימוש רפואי – זה ברור; הכוונה לחומר שמשמש למטרה רפואית.

מירון ישראלי: אבל אם החומר הוגדר כמשמש למטרה רפואית ומישהו החליט לעשות בו שימוש אחר?

מירון ישראלי: לאן זה הולך?

מירון ישראלי: ואם יש לו שני שימושים?

מירון ישראלי: יש בעיה בדואליות הזאת.

מירון ישראלי: המבקש צריך להחליט לאיזה ממונה הוא פונה.

מירון ישראלי: זה לא תפור לגמרי.

מירון ישראלי: ראינו שיש מקרים שלא קל להגדירם בצורה כללית, מקרים ספציפיים, שבהם לא ברור מי צריך לטפל.

מירון ישראלי: יש מקרים כאלה.

משה לויטה: אבל מטפלים, מגיעים להסכמה.

משה לויטה: אף פעם לא היו בעיות כאלה.

מירון ישראלי: נכון שכולם בעד, כולם רוצים שהעניין יעבוד כמו שצריך.

אורלי חורש: אני קוראת שוב את תקנה 10(ב)(2).

אורלי חורש: התיקון צריך להיות: "לנבדק, למטופל או לאנשים מן הציבור, האמצעים להגנת הנבדק, המטופל, או אנשים מן הציבור...", והשאר אותו דבר.

אורלי חורש: אלו שני המקומות שבהם מתקנים, באותו משפט.

אורלי חורש: אני קוראת את סעיף 7 – תיקון תקנה 16.

אורלי חורש: אני מבהירה שתקנה 12 היא הוראה מיוחדת.

עידו בן יצחק: כאן הקנס הוא 12,000 ש"ח.

אורלי חורש: נכון, אז שהכנסת תתקן את חוק העונשין.

אורלי חורש: אני עוברת לסעיף 8 – תיקון תקנה 18 לחוק העונשין.

אורלי חורש: תקנה זו עוסקת בפטור מחובת ההיתרים, ומפנים כאן לתוספת החמישית.

אורלי חורש: אני קוראת את התוספת החמישית.

מירון ישראלי: לעניין סעיף 3(2) לתוספת, אני רוצה להציע שבמקום "המותקנים במקום שימושם" ייכתב "המותקנים דרך קבע במקום שימושם".

מירון ישראלי: אם ברגע מסוים הביאו את זה לשם, זה לא הופך את זה לפטור.

מירון ישראלי: הכוונה באמת להתקנה קבועה שנמצאת במקום.

מירון ישראלי: נראה לי שעדיף להוסיף "דרך קבע".

סטליאן גלברג: אין בעיה להוסיף, אבל מה האפשרות האחרת?

עידו בן צבי: אם מתקינים גלאי עשן לרגע, לא פטורים?

עידו בן צבי: זה נראה לי מיותר.

סטליאן גלברג: גלאי עשן בקיר הוא מותקן, הוא לא בארגז.

סטליאן גלברג: אבל כאן קשה להוכיח שזה מצב קבע.

מירון ישראלי: בסדר.

לאה נס: לי יש בעיה עם מקור רדיואקטיבי חתום.

לאה נס: אני מבינה שזה דבר כללי, אבל עדיין לא ברור מהי העוצמה בפנים.

מירון ישראלי: הוא פטור לפי פרט (1).

מירון ישראלי: בפרט (1) יש טבלה גדולה מאוד של חומרים.

אורלי חורש: אלו תנאים מצטברים.

סטליאן גלברג: יש מכשירים שיש להם מקור רדיואקטיבי חלש מאוד מאוד, רק כדי לראות שהמכשיר שאתו מודדים קרינה עובד בכלל.

מירון ישראל: קודם כול הוא צריך להיות פטור כחומר רדיואקטיבי בכלל, ואחר כך הוא פטור אם הוא חתום.

סטליאן גלברג: הוא צריך להיות בקרינה נמוכה מאוד וגם חתום.

לאה נס: בסדר.

מירון ישראלי: כלומר או הוא פטור על-פי פרט (1) או הוא גורם למנת קרינה נמוכה מאוד.

אורלי חורש: אבל (1) ו-(2) הם שני תנאים מצטברים.

אורלי חורש: וב-(1) יש שני תנאים חילופיים.

אורלי חורש: אני עוברת לסעיף 9 – תיקון התוספת הראשונה.

אורלי חורש: שוב, קובעים אילו מקרים צריכים גם אישור של המנהל בטרם מתן היתר.

אורלי חורש: תקנה 5 היא אותו דבר, התניה באישור של המנהל.

אורלי חורש: החלפנו את פרטים (1)-(4), ואני קוראת את סעיף (1) בפרטים החדשים.

אורלי חורש: הכוכבית הקטנה נשארת כמו במקור, היא בתוספת המקורית.

עידו בן יצחק: אלו הטבלאות שיש בתקנות?

אורלי חורש: בדיוק.

אורלי חורש: אני ממשיכה לקרוא את סעיפים (2)-(3) בסעיף 9.

מירון ישראלי: בתוספת הראשונה יש דברים שלא תיקנתם, וצריך לתקן אותם.

מירון ישראלי: יש בהם שגיאות.

מירון ישראלי: ציינתי זאת במכתב שכתבתי לעו"ד חורש בזמנו.

מירון ישראלי: מצאתי שני חומרים לפחות שמופיעים ביותר מקבוצה אחת.

מירון ישראלי: זה בלתי אפשרי מבחינת ההגדרה, ולכן זה אומר שיש שגיאות.

מירון ישראלי: צריך לשנות זאת לכאן או לכאן.

אורלי חורש: אלו הערות שהועברו אחרי האישור.

אורלי חורש: הצענו לקדם עוד תיקון.

אורלי חורש: השאלה אם זה קריטי ומפריע לעבודה התקינה.

סטליאן גלברג: לא.

מירון ישראלי: זה יפריע כשמישהו יבקש היתר על-פי אחד מהחומרים האלה.

לאה נס: באמת, מה עושים במקרה כזה?

סטליאן גלברג: הולכים לפי המחמיר.

לאה נס: אז למה לא לציין זאת?

עידו בן יצחק: לא צריך להיות מצב כזה מלכתחילה, אבל בכל מקרה לא צריך לתת פעם לפי קבוצה זו ופעם לפי קבוצה אחרת.

לאה נס: את החומרים האלה, שמופיעים פעמיים, צריך להעביר לקטגוריה המחמירה יותר, ובכך נגמרה הבעיה.

לאה נס: ואחר כך, אם תרצו, במסגרת אחרת, תוכלו לעשות שינויים אחרים.

לאה נס: לדעתי זה מה שצריך לעשות עכשיו, למחוק אותם מהקטגוריה השנייה.

סטליאן גלברג: זו שגיאה משנת 1980.

רונן להב: זה עניין מקצועי.

מירון ישראלי: יש דוגמאות כאלה: אורניום 236, למשל.

מירון ישראלי: עד היום לא שמו לב לזה.

מירון ישראלי: מצאתי שני חומרים כאלה.

משה לויטה: אכן קיבלתי רישיון לאורניום, ביקשתי וקיבלתי.

לאה נס: אני מבקשת להשאיר את שני החומרים האלה בקטגוריה הגבוהה.

לאה נס: הם או גבוהים או בינוניים, ואנחנו מעדיפים כך.

רונן להב: אני חושב שהטעות הפוכה דווקא.

לאה נס: אבל עד שזה לא יוכח, נעשה זאת כך.

רונן להב: אז החומר הוא אורניום 236.

אורלי חורש: נתקן את זה אחר כך.

אורלי חורש: אם אתם מבוססים מקצועית, בסדר.

אורלי חורש: אם אין הסכמה מקצועית, אחרי שנים של דיונים, אין מה לתקן.

מירון ישראלי: החומר הנוסף הוא רוטניום – הוא בקבוצות 2 ו-3.

מירון ישראלי: ואורניום 236 נמצא ב-2 ו-4.

עידו בן יצחק: אם כן, בתיקון לתוספת הראשונה צריך לכתוב שמקבוצה 3 יימחק הפרט RU106 ומקבוצה 4 יימחק הפרט U235.

אורלי חורש: אני עוברת לסעיף 10 – תיקון התוספת השלישית.

אורלי חורש: אני קוראת את מה שהוחלט להשמיט: דוזימטריה אישית; בדיקת מעבדה רדיו-טוקסיקולוגית; הפעלה וניהול מעבדה בכל מה שקשור להכנה ולמינון חומרים רדיואקטיביים לצורכי ריפוי או אבחון רפואי; הפעלה או ניהול מכון איזוטופים רפואי.

לאה נס: למה הסעיפים האלה נמחקים?

סטליאן גלברג: מכיוון שאלו נושאים שבאחריות משרד הבריאות.

סטליאן גלברג: הם פטורים מאגרה, זה רק לנושא האגרה.

ראיסה לאוטרשטיין: התוספת השלישית מדברת על מעבדה מוסמכת.

אורלי חורש: לא, הסעיף הזה מדבר על אגרה בעד היתר מהממונה על קרינה סביבתית.

אורלי חורש: קבענו מה יהיה פטור מאגרה.

מירון ישראלי: אגב, אני מבהיר שהמחיקה שביצענו קודם של שני החומרים שהופיעו פעמיים לא היתה שרירותית.

מירון ישראלי: בדקתי אך המסמך מווינה מ-1973: שני החומרים מופיעים שם בקבוצה 2.

מירון ישראלי: אם כן, זו היתה מחיקה נכונה.

אורלי חורש: אני קוראת את סעיף 12, סעיף התחילה.

עידו בן יצחק: נעבור על התיקונים שיש לבצע בתקנות: יש לשנות את שם התקנות "תקנות הרוקחים (יסודות רדיואקטיביים ומוצריהם) (תיקון), התשס"ה-2004".

עידו בן יצחק: בסעיף 3 – תיקון תקנה 4, יהיה: "מייצר מכשיר הקרינה, תפוקה או אנרגיה, או הוא עלול לייצר חומר רדיואקטיבי.

עידו בן יצחק: ..".

אורלי חורש: מחקנו את תפוקה ואנרגיה.

סטליאן גלברג: העברנו.

עידו בן יצחק: בסעיף 5 – תיקון תקנה 9, נמחקו המילים "safety series no. 115".

עידו בן יצחק: בסעיף 6 – החלפת תקנה 10, בסעיף (ב)(2) הוספנו "מנת הקרינה הצפויה לנבדק, למטופל או לאנשים מן הציבור, האמצעים להגנת הנבדק, המטופל או אנשים מן הציבור.

עידו בן יצחק: ..".

עידו בן יצחק: בסעיף 9 – תיקון לתוספת הראשונה, מקבוצה 3 יימחק הפרט RU106 ומקבוצה 4 יימחק הפרט U236.

עידו בן יצחק: ויש תיקון של "קרינה אלפא" ל"קרינת אלפא" בסעיף 9, שהוא תיקון התוספת הראשונה, בפרט (3).

לאה נס: מאושר.

לאה נס: תודה.