ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 318, 2004-11-17 10:00

יורי שטרן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא אזור התעשייה עטרות.

יורי שטרן: המציע לדון בנושא הוא חבר הכנסת בר-און, ואני אפתח בכמה משפטים.

יורי שטרן: האזור היה בעיתי עוד לפני פרוץ האינתיפאדה הנוכחית, משפרצה האינתיפאדה, מדינת ישראל בעצם ויתרה לא רק על השטח שלה אלא גם על המתקנים שבו כאשר היא הסכימה לסגירת שדה התעופה, נתנה למפעלים להתרסק ולא הבטיחה שמירה כמו שצריך.

יורי שטרן: בעיניי, כל מה שקורה וקרה בעטרות זה מקרה מזעזע ומדהים אם אנחנו משווים את זה למה שמקובל במדינות מסודרות של הפקרות והזנחה מצדה של המדינה.

יורי שטרן: גם חוסר עניין טריטוריאלי וגם אי אכפתיות לאנשי העסקים ולעובדים שעובדים במקום, הזנחה ביטחונית וכלכלית, ואני שמח שלבר הכנסת בר-און העלה את הנושא לדיון.

יורי שטרן: אני חושב שעד כה היו דיונים מעטים בכנסת הקודמת בוועדת חוץ וביטחון ומעבר לזה למיטב זכרוני לא הייתה ממש התייחסות של הכנסת לפרשה כאובה זו.

יורי שטרן: אני מבקש את חבר הכנסת רוני בר-און להציג את העניין.

רוני בר-און: תודה רבה אדוני היו"ר, אני מקבל בברכה את כל אלה שהעניין חשוב להם ונוגע להם ובאו הנה בין ביוזמתם ובין מיוזמתו הברוכה של יושב ראש הוועדה.

רוני בר-און: אני מתנצל בפניכם על כך שמכלל עשרים חברי הכנסת שהם אנשי ירושלים וחברים באופן פורמאלי בלובי למען ירושלים, התייצבו לדיון רק תושב ירושלים שהוא יושב ראש הוועדה, ואנוכי.

רוני בר-און: עמכם ועם ירושלים הסליחה על היחס הראוי לגינוי הזה של חברי הכנסת לבעיה שהיא כל כך קריטית.

רוני בר-און: העליתי את נושא לדיון כבר לפני ארבעה חודשים במסגרת הצעה דחופה לסדר היום, העניין בא לטיפול קצת באיחור, ואני לא מאשים אותך, בלוח העניינים של הכנסת הכל דחוף, ויחד עם זה, לא זו בלבד שהעלאת הנושא על סדר יומה של כנסת ישראל לא גרם לטיפול כפי שאני שומע, ולא זרז אותו אלא שכפי שאני שומע, המצב רק הולך ומתדרדר.

רוני בר-און: אני יכול לקבוע בצער שעיריית ירושלים הפקירה את אזור התעשייה של ירושלים, הפקירה את עטרות, ועטרות לטעמי מוגדרת כחלק מהעיר שנפל.

רוני בר-און: בחודש אפריל 2004 הפסיקה עיריית ירושלים באופן חד צדדי את מערך השמירה ההיקפי באזור התעשייה עטרות, עד אז היו שם שומרים שהופקדו על השערים וכן מפעם לפעם התקיים סיור של מאבטח אזרחי וגם שוטרים של משמר הגבול, כל זה איננו קיים יותר.

רוני בר-און: עיריית ירושלים מסרבת לממן, ואפילו באופן חלקי, והמספרים מגוחכים.

רוני בר-און: העירייה מסרבת לממן את עלות ההבטחה, גם הסירוב התמוה של העירייה לאכוף חוק עזר שהיא בעצמה יזמה וחוקקה שנוגע לגביית אגרה במטרה לממן את הפעולות הנ"ל, גם הסירוב של העירייה להתעסק בעניין הזה לא מעיד אלא על מדיניות מופקרת של חוסר אכפתיות, שאננות, התעלמות, ושל יחס שגובל בחרפה וטיפשות.

רוני בר-און: זאת משום שעטרות הוא בסיס למקומות עבודה, שלא זו בלבד שאפשר היה להגדילו ולהרחיבו ולספק מקומות עבודה לעיר שכורעת תחת אבטלה, אלא גם לעזור לאותם מקומות עבודה שנלחמים בציפורניים ומסכנים את נפשם, ואני אומר את זה לא בלשון מליצה אלא ביושר, כפי שהעובדות יוכיחו שאנשים מסכנים את נפשם שעה שהם עובדים לפרנסתם בעטרות.

רוני בר-און: לא מקיימים את מצוות ישוב הארץ, אלא פשוט מוצאים את מטה לחמם בעטרות, עיריית ירושלים וגם שלטונות הביטחון לא מתעסקים בעניין הזה.

רוני בר-און: קצת על ההיסטוריה של עטרות, זה מקום שהוקם בסביבות 48 , היה במקום ישוב בשם עטרות, הקרקע כולה בבעלות הקרן הקיימת והכשרת הישוב, כמעט מאה שנה, כולם יודעים שזה הקצה הצפוני של תחום שיפוט ירושלים, מובלעת שמוקפת ישובים ערביים, ארם, ביר-נבאללה קלנדיה.

רוני בר-און: למרות שהמקום מספק בעיקר מקום תעסוקה ופרנסה לתושבים ערביים לכפרים שמניתי, חרף זאת, העוינות של הישובים מסביב לנוכחות היהודית במקום היא עוינות מופגנת וידועה.

רוני בר-און: במקום היה ממוקם עד לא מכבר שדה התעופה של עטרות שהיה אך כפסע בינו לבין הכרה בו כשדה תעופה בינלאומי, שינחתו בו גם טיסות בינלאומיות, ולא צריך להגיד לירושלמים ולישראלים על טיסות בינלאומיות שנוחתות בירושלים.

רוני בר-און: אני לא יכול להתערב בשיקולים של צה"ל שהשבית את הפעילות האווירית בשדה, אני רק יכול להביע את צערי על כך.

רוני בר-און: צירי הגישה שמובילים למקום הם כביש 60, ציר ירושלים רמאללה, עובר שועפט בית חנינא, מאוקטובר 2000 הציר חסום לחלוטין לתנועת ישראלים, יש שיבושים קשים בכביש, יש שם עבודה של החומה.

רוני בר-און: ציר גישה נוסף הוא ציר מס' 4 שמכונה בגין צפון שנפתח רק בסוף שנת 2000 בתקורות גבוהות ביותר מתוך ידיעה ברורה שכל תכליתו הוא להחזיק בחיים את אזור התעשייה בעטרות.

רוני בר-און: אני יכול להעיד מעדות אישית, שלפני שהגעתי לכנסת הייתי עורך דינה של חברת אגד ושל חברת ניצבה, חברת הבת של אגד, חברת הנכסים שלה, והייתה ההחלטה גמורה וסגורה בדירקטוריון של אגד ושל ניצבה, לסגור את מוסך אגד בעטרות בגלל בעיות בטיחות טרם היפתחו של כביש בגין.

רוני בר-און: ראש העיר דאז אמר, תן לי את כמה החודשים כדי לגמור את הכביש הזה כדי שלא נסגור מקום עבודה ונוכחות בולטת של גוף עסקי כל כך גדול בעטרות, תן לי לסיים את הכביש ואפשר יהיה להבטיח את התנועה של האוטובוסים ושל הנהגים באופן שלא נצטרך לסגור את זה.

רוני בר-און: עמדתי על הרגליים האחוריות ושכנעתי את הדירקטוריון של אגד בעבודה קשה, והם לקחו אחריות כגוף ציבורי גדול לא לתת את מכת המוות לעטרות, והמשיכו לקיים את זה למרות הבעיות שהיו לנהגים.

רוני בר-און: הכביש נפתח ואחרי שהכביש נפתח אנחנו עומדים שוב בפני אותה שוקת שבורה של סגירת המקום.

רוני בר-און: אני רוצה לתת לכם מספר נתונים כדי שתראו כמה זה פרדוקסלי ותוצאה קשה עם פתרון כל כך קל.

רוני בר-און: באזור 150 מפעלים, כ- 4000 עובדים.

רוני בר-און: האזור מייצר הכנסה לעיריית ירושלים של כ- 25 מיליון ש"ח בשנה מארנונה.

רוני בר-און: עקב המקום בו הוא נמצא יש רגישות ביטחונית, ואפשר לומר גם פוליטית ממעלה ראשונה, זה הגבול הצפוני של ירושלים.

רוני בר-און: אם האזור הזה נופל, הגבול הצפוני של ירושלים נסוג דרומה.

רוני בר-און: ביוני 2000 אישרה עיריית ירושלים להפעיל חוק עזר עירוני, לפיו הייתה העירייה אמורה להטיל אגרת שמירה לכיסוי ההוצאות בתחום הביטחון, כפי שקיים גם במקומות אחרים בעלי בעיות דומות, מעלה אדומים גבעת זאב סביון ומודיעין.

רוני בר-און: את סביון נוציא מהתחום הביטחוני, היא השתתפה בגלל המיקום שלה ובגלל הרצון של התושבים להשתתף בזה יושם גם שם אותו חוק.

רוני בר-און: בפרוץ מאורעות אוקטובר 2000 הממשלה העבירה לעירייה תקציבי ביטחון מיוחדים שמהם הועברו כספים למימון הוצאות הביטחון ובגלל זה הפסיקה העירייה את הליך גביית האגרה מהתושבים בעצמה.

רוני בר-און: כל עלות השמירה שיציל את עטרות מפני סגירה, פחות מ- 1.6 מיליון ש"ח לשנה.

רוני בר-און: הסירוב של העירייה לאכוף את חוק העזר העירוני לא מובן, בלי הסברים ובלי תשובות.

רוני בר-און: אנחנו מבקשים מהעירייה לאכוף על התושבים שיממנו חלק מעלויות האבטחה והביטחון והעירייה לא מוכנה לעשות את זה.

רוני בר-און: אני אומר לכם שאלה שמחזיקים את עטרות בשיניים עושים מעשה שפוגע בביטחונם הם.

רוני בר-און: אני אציין שני מקרים: ינואר 2001 עקיבא פשקוס, השם יקום דמו, מנהל מפעל נייר נרצח בפיגוע פח"ע בדרכו לאזור התעשייה.

רוני בר-און: בפברואר 2002, פעיל פתח עבד מג'יד מהאבי רצח את גדי רג'ואן, השם יקום דמו, בעל בית קפה באזור התעשייה.

רוני בר-און: מאז אפריל השנה הופסק לחלוטין מערך השמירה ההיקפי.

רוני בר-און: ריכוזי האוכלוסייה העוינת שמסביב מאפשרים להם גישה קלה עד כדי קלות בלתי נסבלת לאזור התעשייה.

רוני בר-און: אני אומר פעם נוספת, במידה ולא יחול שינוי מהותי, המפעלים ינטשו את האזור, המשמעות היא שאלפי אנשים יפוטרו ויהפכו לנטל על החברה בישראל והתוצאות הנגזרות הפוליטיות ברורות לכל אחד.

רוני בר-און: יש במקום תכניות גמורות מוכנות לביצוע של הקמת מפעלים חדשים עם 300 מקומות עבודה נוספים.

רוני בר-און: ההוצאה לפועל של המפעלים האלה מותנית בכך שאנשים יידעו שהם יכולים בבטחה למצוא את פרנסתם במקום הזה.

רוני בר-און: ארבע מפעלים, בנוסף למה שאמרתי, שנמצאים בתהליכים של התחלת בנייה, משהים את המהלך עד לפתרון הסוגיה.

רוני בר-און: ארבעה מפעלים בממוצע של 50 פועל למפעל, הא לכם עוד 200 מקומות עבודה.

רוני בר-און: בעיר שהאבטלה בה היא קשה.

רוני בר-און: גם אם עושים חשבון ציני קר של חישובי עלות תועלת בלי שום עניין פוליטי בלי שום עניין לאומי או מוניציפאלי, חישובי עלות תועלת קרים מביאים לתוצאה ברורה שצריך להשקיע את הסכום המצחיק הזה של 1.6 מיליון ש"ח, לא יודע מאיזה מקור, אם זה צריך לבוא מהתקציב של ביטחון פנים משרד ראש הממשלה או מתקציב משרד הביטחון או העירייה, אלה 1.6 מיליון ש"ח כדי לפתור את הבעיה שתציל את אזור התעשייה בעטרות.

רוני בר-און: במיוחד כאשר המכשיר לייצור הפתרון הזה כבר קיים וזה חוק העזר שפשוט לא אוכפים אותו.

רוני בר-און: אני מצטער לומר שמאז שהעליתי את הנושא לדיון במליאת הכנסת, עיריית ירושלים, לא זו בלבד שלא זזה מילימטר קדימה, אלא הלכה עוד צעד גדול אחורה מטעמים לא ברורים, כנראה תקציבים או עקשנות או ויתור או חוסר עניין או אטימות שאי אפשר להסביר, והיא פיזרה את מנהלת עטרות.

רוני בר-און: המעט דבק שיכול היה להדביק את זה באופן שיביא את העניין הציבורי פנימה והחוצה, בעיקר החוצה, אבל גם פנימה כדי להסדיר את הרגולציה, גם הנושא הזה ירד.

רוני בר-און: אני קורא לך אדוני היו"ר לעשות כל שביכולתך, במסגרת התפקיד שלך כיו"ר הוועדה בשיתוף פעולה כמובן עם כל מי שירצה לשתף פעולה, אחרי שתשמע את הדברים, להעלות את העניין על סדר היום הציבורי, ואני מודיע לכם שיכול מאד להיות שכל עכבה פה יכולה להיות מאוחרת.

רוני בר-און: פעם אחת שזה יתרסק, לא בטוח שיהיה אפשרי להקים את זה מחדש ובוודאי זה יעלה הרבה מאות מיליונים כי להחזיר את נשמת אפה של עטרות אחרי שנאבד אותה.

יורי שטרן: מה גובה האגרה?

יורי שטרן: ממתי היו אמורים לגבות אותה?

יורי שטרן: האם זו אגרה על כל תושבי העיר או רק על המפעלים עצמם?

רוני בר-און: זו אגרה רק על המפעלים, אתה משלם עבור שירות זה לא מס.

רוני בר-און: מס משלם כל רחוב הרצוג גם בשביל תלפיות וגם בשביל רוממה, שם זו אגרה, זה כמו שימוש בכביש.

יורי שטרן: מה גובה האגרה?

אילן רומן: כשהתחילו בהליכים של החוק זה היה משהו כמו שקל, שקל וחצי למטר לשנה.

יורי שטרן: המפעלים לא התנגדו, נכון?

יורי שטרן: הוחלט עליה בשנת 2000 והיא לא נגבתה מעולם.

אילן רומן: החוק אושר ופורסם ברשומות, העירייה הוציאה הודעות שומה לאור זה שבאוקטובר 2000 פרצו המהומות, עצרו את הליך הגבייה.

רוני בר-און: זה ממש מתוחכם, פורצות מהומות ודווקא אז כשצריך להגביר את השמירה זה הופסק.

אילן רומן: הם קבלו תקציבים מהממשלה לעשות את השמירה, אז היה כסף והיה אפשר לעשות את השמירה וכמחווה למפעלים החליטו לא לגבות את האגרה.

יורי שטרן: הסכום שהממשלה נתנה לעירייה מימן את השמירה?

יורי שטרן: הוא היה תחליף?

אילן רומן: העירייה קבלה סכומים אדירים בתקופה הזו לנושא הביטחון.

אילן רומן: בין היתר זה היה גם לנושא השמירה בעטרות אבל בעיקר לגילה לצורכי מיגון.

אילן רומן: העירייה הפרישה את הסכום הדרוש לצורך קיום השמירה.

יורי שטרן: הייתה החלטת מועצת העיר על הקפאת גביית האגרה

נועה בן אריה: לפני כמה חודשים הוקפא החוק.

יורי שטרן: לא גובים משנת 2000 ורק עכשיו נתנו לזה ביטוי?

יורי שטרן: פיזור מנהלת עטרות זו החלטת מועצת העיר?

זיו איילון: עיריית ירושלים לא הקימה את מנהלת עטרות ולכן היא גם לא פרקה אותה, היא הפסיקה לממן בצוק עיתים את משכורתו של מרכז העמותה.

רוני בר-און: זה כמו הרופא שלא הרג את החולה אל ניתק לו את החמצן, זה בערך סוג כזה של תירוצים.

אילן רומן: מר איילון טועה בהצגת הנתונים, את המנהלת הקים טדי קולק ראש העיר ירושלים.

זיו איילון: הוא לא הקים.

אילן רומן: עיריית ירושלים הקימה את המנהלת עוד בתקופתו של טדי קולק ומאז החזיקה את נושא המנהלת שעיקר ההוצאה הוא שכרו של מי שעומד בניהולה לאורך כל השנים.

יורי שטרן: זו מנהלת כמו מנהלת גילה?

אילן רומן: לא, היא התחילה כגוף בלתי סטטוטורי, במהלך השנים, מ- 94 כשקבלתי את תפקיד, הקמנו עמותה כדי שזה יהיה ישות משפטית שאפשר לייצג אותה.

אילן רומן: יש נציג של ראש העיר ירושלים וועד המנהל, יש גם נציג של הרשות לפיתוח ירושלים של משרד התמ"ת של התאחדות התעשיינים ושל החברה הכלכלית וכמובן החברים בוועד המנהל הם ועד נבחר.

רן טוטנאור: שמי רן טוטנאור, יו"ר התאחדות התעשיינים במרחב ירושלים מזה שבועיים, אני גם תעשיין גדול בירושלים בגבעת שאול.

רן טוטנאור: רציתי להוסיף ולהסביר על כל המספרים ועל מה שחבר הכנסת בר-און הסביר לנו למרות שזה מספיק חזק, אם היו אומרים לנו, כאנשים פרטיים להשקיע מיליון שקל ולקבל תמורתו 25 מיליון ש"ח, היינו רצים ועושים את זה.

רן טוטנאור: אני אומר שבזמן שכל העירייה עומדת על רגליה ומבקשת להביא מפעלים חדשים לירושלים, באותו זמן אתה מוציא מפעלים מירושלים.

רן טוטנאור: איך אתה בדיוק חושב שמפעלים חדשים יכנסו לירושלים שהם שומעים שאתה זורק מפעלים מירושלים.

יורי שטרן: אתה פונה ישירות למר איילון, הוא זה שמקבל את החלטות האלה?

רן טוטנאור: הוא נציג העירייה.

רן טוטנאור: יש פה דברים תמוהים ואטומים.

רן טוטנאור: מצד אחד אנשים רוצים שתעשייה תגיע לירושלים מצד שני זורקים מפעלים מירושלים.

רן טוטנאור: העיר הזו במצב סוציו-אקונומי אחרון במדינת ישראל.

רן טוטנאור: אתה יודע בדיוק את המצב הסוציו אקונומי של ירושלים, אתה יודע בדיוק מה קורה ל- 4,000 האנשים שזורקים לרחובות.

רן טוטנאור: אינטר-קוסמה כבר לא בירושלים, טבע כבר לא באזור ההוא, נוריאל שזה תעשיות נעלים כבר העביר את המשרדים שלו והוא בתהליך עזיבה, מפעל המסוקים של התעשייה האווירית בתהליכי עזיבה, פלג בתהליכי עזיבה לא רק בגלל הנושא הביטחוני אלא מפני שעיריית ירושלים נתנה לה שומה של 4 מיליון ש"ח על סלילת הכביש של ארם שהם לא יכולים בכלל לנסוע בו כי הוא מסוכן מבחינה בטיחותית.

רן טוטנאור: העירייה סללה את הכביש ואי אפשר לנסוע בו מבחינה בטיחותית, הם נתנו עכשיו שומה למפעל של 4 מיליון ש"ח.

רן טוטנאור: יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה והעירייה מתהדרת בזה שהם לא אחראים על השמירה.

רן טוטנאור: אבל הם ממנו את המנהלת, עד ינואר הם שילמו עבור הביטחון ואנחנו מבקשים או את הכסף או להפעיל את חוק העזר העירוני.

רן טוטנאור: אנחנו צריכים את חוק העזר כי אז כל מפעל יחליט בעצמו אם הוא ישלם או לא.

רן טוטנאור: יש פה נציגים של מפעלים שלא רוצים להיות פריירים אז אנחנו מבקשים מהעירייה או שתמשיך לתמוך שם ולקבל עבור האזור 25 מיליון ש"ח בשנה - - -

יורי שטרן: הכסף הממשלתי לביטחון עדיין מגיע?

רן טוטנאור: ארבעה מיליון ש"ח לגדר לא לתפעול.

רן טוטנאור: גם אם נעזוב את כל מה שאנחנו מבקשים מבחינה הגיונית, מבחינה כלכלית אי אפשר רק לקחת ולא לתת.

יורי שטרן: בשביל זה צריך גם לחשוב בצורה לוגית ולא כולנו יודעים לעשות את זה.

30700: שמעתי את דברי חבר הכנסת בר-און ונוכחים נוספים והבעיה ברורה.

30700: אני רוצה להדגיש כמה דברים, אני טוען שחשיבות נקבעת לפי סדרי עדיפויות.

30700: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה וראש העיר יכול להגיד מה שהוא רוצה אם בפועל סדרי העדיפויות העירוניים זה להשקיע ארבעה מיליון ש"ח, יש כאן בעיה בין דברים שנאמרים לבין דברים שנעשים.

יורי שטרן: אני רוצה להזכיר לך שלפי הסקירה שקבלנו מחבר הכנסת בר-און, ההזנחה הזו נמשכת כבר כמה שנים וזה לא רק באשמתה של העירייה הנוכחית.

30700: אני מדבר על המצב כרגע, ועל המחדלים הנוכחיים, אפשר ללכת היסטורית מאה שנה אחורה.

יורי שטרן: זה לא מאה שנה אלה כל שנות האינתיפאדה.

30700: לגופו של עניין צריך להסתכל על הכסף שמושקע בעטרות כהשקעה ולא כהוצאה.

30700: פונים אלי סוחרים, יש עכשיו בעיה קשה שחברות ביטוח לא מבטחות את האזור.

30700: מה שקורה הוא שכשבא מפעל גדול הוא יכול איכשהו להשקיע בעצמו אבל המפעלים מפעלים קטנים קורסים, הם לא מסוגלים לשלם סכומי ביטוח גדולים והחברות לא מבטחות את האזור וזה רשמי.

30700: דבר שני הבנקים לא נותנים הלוואה כי הנכסים לא שווים כלום, ואי אפשר לממש אותם, הבנקים רואים את המפה ומבינים את המדיניות שבאה מלמעלה.

יורי שטרן: אבל זו לא המדיניות של העירייה, אני חולק עליך, זה מתחיל ממשלת ישראל מלפני שתי ממשלות, לכן האזור מוזנח.

יורי שטרן: יש הרבה דברים שהעירייה חייבת לעשות, אבל צריכה להיות תכנית ממשלתית.

30700: היוזמה חייבת להיות יוזמה עירונית שמציגה תכנית לממשלה שאומרת שאנחנו רוצים א' ב' ו-ג', ואני רוצה להציע הצעות.

30700: הבעיה לכאורה כאן היא התפר בין עירייה וממשלה.

30700: אני מסכים עם חבר הכנסת בר-און שהאחריות להוביל את המהלך צריכה להיות ברמת העירייה, אבל בשביל לקדם את העניין, האוצר בא לעירייה ואומר לה תשרדו, תצמצמו ותאזנו את התקציב.

30700: העירייה, בשביל לצמצם את התקציב שלה לוחצת ומצמצמת בדברים שלפי דעתה פחות חשובים.

30700: אחרי זה הפרס לעירייה זה לקחת שיק לא מסומן במענק של 230 מיליון ש"ח מענקי בירה או לחליפין, עכשיו יש גזר חדש, 40 מילון ש"ח שמיועד לעירייה לצמיחה ולקידום העירייה.

30700: אני טוען שאנחנו צריכים לומר שלא יעלה על הדעת שהממשלה מצד אחד אומרת לה לשרוד ולצמצם, הממשלה עוזרת לעירייה לקבל החלטות לא נכונות.

30700: אני מציע הצעה פרקטית, לסמן כסף עירוני שמגיע לעירייה ליעדים אסטרטגים ממשלתיים ולא לאפשר לעירייה לפעול בניגוד לאינטרס לאומי.

30700: מה- 40 מיליון ש"ח או ממענקי האיזון, או ממענקי הבירה שהממשלה נותנת, ואלו שיקים מאד שמנים, לסמן את הכסף לנושאים שהעירייה לא מסוגלת להתמודד אתם כמו עטרות חינוך תרבות וספורט.

יורי שטרן: זה לא אותו משקל, תרבות וחינוך זה עניין הרבה יותר עירוני מאשר ביטחון וריבונות בשטח.

יצחק חנניה: אני ממשרד התעשייה והמסחר, ראש מנהל אזורי פיתוח.

יצחק חנניה: אני רוצה לציין שהמשרד שלנו השקיע 4.5 מיליון ש"ח לטובת הגידור, כאשר 700,000 הלכו למתכננים, הייתה תכנית ב- 2004 להעביר 1.9 מיליון וב- 2005 את ה- 1.9 מיליון הנוספים, אבל יושב לשמאלי מר ירון רביד מהרשות לפיתוח ירושלים שביקשו בשלב זה לא לבצע את הגידור.

יצחק חנניה: מדובר בגידור אזור התעשייה, חלק אחד גודר.

יורי שטרן: למה אתם מסרבים לקחת את הכסף?

ירון רביד: אנחנו לא מסרבים, אנחנו מבצעים כרגע, לאור ההקמה של גדר ההפרדה, תיאום מחדש של כל תכניות, כי התכנית של מיגון האזור נבנתה עוד לפני תכנית גדר ההפרדה והניחה כניסות ויציאות שונות מהמצב הנוכחי שמערכת הביטחון מכתיבה.

ירון רביד: יש לנו סדרה של תיאומים מחדש עם משרד הביטחון מג"ב ומשטרת ישראל לגבי תפיסת הביטחון ופרויקט הגידור המחודש.

ירון רביד: בגלל שהתמ"ס הקצה כסף, אין טעם להוציא מכרז שהוא כבר לא רלוונטי.

רן טוטנאור: עד שהם יגמרו את זה כבר לא יהיה על מי לשמור כי לא יהיו מפעלים.

יורי שטרן: כמה זמן זה צריך להימשך?

ירון רביד: המכרז בחלק הדרומי אני מניח שיצא בשנת ‏2004.

יורי שטרן: אתה מדבר על גדר ההפרדה?

רוני בר-און: 20% מהכסף כבר אכל התכנון, מחכים שהתכנון יאכל את כל הכסף?

יורי שטרן: אתם הרשות לפיתוח ירושלים, אתה לא רואה פה הרס של פיתוח ירושלים?

ירון רביד: אני מבקש להפריד את הבעיה לכמה מישורים.

ירון רביד: קודם כל הנושא של הצבת גדר ההפרדה משנה קצת את התפיסה והמשקל שגם המפעלים בעצמם נתנו לנושא של גדר הביטחון.

ירון רביד: הגדר הזו לדעתי אמורה יותר למנוע עבירות רכוש מאשר עבירות או סכנה של פח"ע שהייתה במהלך האינתיפאדה שאז נולד פרויקט מיגון האזור.

ירון רביד: נושא שני זה הנושא של אזור התעשייה עצמו והחיבור שלו לירושלים, וחבר הכנסת בר-און הזכיר את סלילת כביש 4 צפון, יש היום מגרשים זמינים לשיווק באזור ויש עדיין בקשות למפעלים.

יורי שטרן: פריירים רק מתחלפים.

ירון רביד: יש עדיין בקשות של מפעלים.

יורי שטרן: שבאים להחליף את אלה שבורחים.

רן טוטנאור: טלפון אחד לסופר דרינק ואף אחד לא יבוא.

יורי שטרן: נראה לי שאתה חי על פלנטה אחרת.

ירון רביד: אני לא חושב שאני חי בפלנטה אחרת.

יורי שטרן: קח את המאזן של הגירה שלילית והגירה פנימה באזור עטרות של מפעלים ועסקים ותבין לבד.

ירון רביד: לא אמרתי שאין בעיה, אמרתי שאני מציע להפריד את סוגיית נושא הגידור של אזור התעשייה והשמירה בו.

יורי שטרן: אז תיתן פתרון חלופי, האנשים האלה לא עומדים דווקא על פתרון גדר, הם מבקשים ביטחון.

יורי שטרן: אתה אומר הגדר כעת פחות רלוונטית וצריך להתאים אותה לגדר אחרת.

ירון רביד: מערכת הביטחון שינתה לנו את כל מערך התכנון.

יורי שטרן: אז אתם כרשות לפיתוח ירושלים צריכים להיות אינטרסנטים מאד במתן מענה לצורכי ביטחון.

יורי שטרן: כל עוד בונים זה ייקח זמן, אני מדבר לעת עתה.

רוני בר-און: נוכח המצב הכל כך טוב שאתה מתאר, השאלה אם כסגן ראש הרשות לפיתוח ירושלים אתה מוכן לעשות מעשה של דוגמא, ואני אחראי מכספי האישי להעמיד לרשותך משרדים שם, או שתעביר את המשרדים שלך לשם.

ירון רביד: אין לי בעיה, זו לא שאלה של להעביר את המשרדים - - -

יורי שטרן: אני רוצה לשמוע ממך רק דבר אחד, מה אתם כרשות לפיתוח עושים בשביל שמחר בבוקר, אנשים שעובדים או מפעילים עסקים בעטרות ירגישו בטוחים יותר ויעזבו את המחשבה של עזיבה?

ירון רביד: אנחנו עושים מספר דברים, דבר ראשון מקדמים מחדש - - -

יורי שטרן: זה לטווח ארוך, אני מדבר על מחר בבוקר.

רוני בר-און: בכסף של התכנון אפשר היה לאבטח את המקום חצי שנה.

רוני בר-און: במקום לשלם לארכיטקט או לאדריכל אפשר היה לשלם את זה לביטחון, הרי ממילא הארכיטקט הזה לא הזיז אתכם מילימטר קדימה.

רוני בר-און: בשביל 1.6 מיליון אתה לא יכול לחסוך מאתנו את הדיון הזה?

ירון רביד: העברת התקציב שמשרד התמ"ס הקצה לטובת תכנון הגדר לא ניתן להעברה לשמירה.

יורי שטרן: מה אתה עושה בשביל שהיום בערב אנשים ירגישו יותר ביטחון?

ירון רביד: לרשות עצמה אין מקורות לממן את השמירה הזו.

ירון רביד: הייתה פניה של הרשות לעירייה ולמשרדי הממשלה לנושא תקצוב השמירה.

יורי שטרן: הייתה פנייה?

ירון רביד: למספר משרדים באמצעות מנכ"ל העירייה על מנת למצוא משאבים לשמירה הזו ולא נמצאו מקורות.

ירון רביד: הצענו להשתמש בתקציב הגדר וקבלנו תשובה שלילית ממשרד התמ"ס.

אילן רומן: אני רוצה לתת קצת שכל לעניין, אם בונים גם את הגדר הכי טובה שיש אבל אין עליה שמירה, חבל על הכסף.

גבי וולקנסון: שמי גבי וולקנסון, עוזר מנכ"ל משרד התמ"ת.

גבי וולקנסון: בכל אזורי התעשייה בארץ ראינו שיש שני דברים שהם המובילים את אזורי התעשייה בארץ וגורמים לכך שאזור תעשייה מצליח או כושל.

גבי וולקנסון: שני הדברים האלה הם ראש עיר שמקדם את אותו אזור תעשייה ושזה חשוב לו, ודבר שני שהוא ממנה פרוייקטור או מנהל מנהלת שעוסק בדברים היומיומיים של אותו אזור תעשייה.

גבי וולקנסון: זה הוכיח את עצמו.

גבי וולקנסון: אם באזור התעשייה הזה יהיה מנהל מנהלת, הכול היה מסתדר.

יורי שטרן: היה מנהל מנהלת והדברים לא הסתדרו כי לא הכול תלוי בו.

רוני בר-און: אתה אומר שהבעיה של עטרות היא לא ביטחון?

גבי וולקנסון: אני לא מצליח להבין מהדיון למה לא אי אפשר לגבות מהמפעלים את הכסף לשמירה?

רוני בר-און: כי העירייה ביטלה את זה.

גבי וולקנסון: אבל אם יש לך מנהל הוא לא צריך את העירייה הוא עובר במפעלים ואוסף את הכסף.

רוני בר-און: מנהל מנהלת אוכף חוק עזר?

יורי שטרן: אנחנו צריכים לשמוע מכל המשתתפים שמייצגים את המוסדות הוא מה אתם עושים בשביל שהאבסורד הזה ייפסק והנכס הזה לא יישמט מידינו.

גבי וולקנסון: הצענו ארבעה מיליון ש"ח כדי לגדר את האזור, אני לא יכול לעשות את זה בעצמי.

יורי שטרן: הצעתם בתקופה שהייתה תקופה אחרת מבחינת פרישת הגדרות, היום אתה יודע שזה בלתי אפשרי, עד שייבנה טוואי הגדר, שאני לא מסכים אתו, עד אז גידור האזור לא שווה.

יורי שטרן: לכן אם אתם רוצים לסייע לאזור התעשייה שהוא חשוב לכל הדעות וחשיבותו הרבה יותר גדולה מהחשיבות העירונית שלו, אם אתם רוצים לסייע, אתם צריכים לסייע בכלים שאפשר להשתמש בהם באופן מיידי, ולא בכאלה שהם רזרבה לעתיד.

גבי ווילקנסון: אני מוכן לשבת עם אנשי העירייה ולבנות תכנית כדי לטפל בזה.

גבי ווילקנסון: אם אפשר להסיט מהקמת גדר למשהו אחר בתחום התשתיות, אני לא מממן הוצאות שוטפות, אני יכול לממן תשתיות נדרשות, אני יכול להסיט את הכסף הזה לדברים נדרשים באזור התעשייה.

יצחק חנניה: כשאנחנו יושבים עם הרפרנטים של אנשי האוצר לגבי התקציבים, כשאתה מעלה נושא של תקציב עבור שמירה, הם אומרים אתה לא משרד הביטחון תפקידך להקים אזורי תעשייה.

יצחק חנניה: בקושי הצלחנו להסיט את התקציב הזה לגידור.

יורי שטרן: אם נשמע עוד עדויות מהשטח זה לא יעזור כי המצב ברור.

אורן מיכל: אני מבקש רק להוסיף משפט, שמי אורן מיכל ממפעל סופר דרינק בעטרות, מפעל שמעסיק כמאתיים עובדים עם מחזור מכירות של בסביבות מאה מיליון ש"ח בשנה.

אורן מיכל: אנחנו מבקשים, ומתחננים שיפעילו את החוק, אנחנו רוצים לשלם, לא רוצים שיממנו לנו, תנו לנו לעבוד אנחנו רוצים להשקיע ולהרוויח ולהביא עוד עובדים לירושלים.

יורי שטרן: נציג מהמשרד לענייני ירושלים.

לואיזה וליצקי: לצערנו זה לא משרד זו רק לשכה של השר והיא לא מתוקצבת כראוי בכל הנושא של ירושלים.

יורי שטרן: שום דבר לא מתוקצב היום כראוי.

לואיזה וליצקי: תקציב לשכת השר עומד היום על אפס.

לואיזה וליצקי: כך שאין לנו כלים.

לואיזה וליצקי: הכלי היחיד שעומד לרשותנו היום זה השר שרנסקי העומד בראש ועדת השרים לענייני ירושלים, היא בוודאי יכולה להתכנס ולדון בנושא הזה, וזה מה שאני אעשה.

יורי שטרן: שתתכנס ועדת השרים שיש לה סמכויות של כל הממשלה, אלא אם כן שבועיים אחרי קבלת ההחלטה יש ערעור, היא מסוגלת להעביר החלטה שתחייב את משרדי הממשלה לפעול בהתאם.

לואיזה וליצקי: בתנאי שאחד ממשרדי הממשלה לא מתנגד לזה, אבל זה בהחלט שווה דיון בוועדה.

גלית לוי: אני רוצה להוסיף היבט נוסף של מידת הפגיעות של האזור שמבחינתנו זו מכה נוספת שהאזור עומד לספוג בתקופה הקרובה.

גלית לוי: אזור עטרות מוגדר כאזור עדיפות לאומית א', לכל סוגי התעשייה, מתוקף כך עד היום נהנו מפעלים חדשים שהגיעו לאזור מהטבות שמעניק החוק לעידוד השקעות הון להקים מפעל, מדובר בסיוע של המדינה להשקעות.

גלית לוי: בתקופה הקרובה עומדים להיכנס תקנות חדשות לחוק הזה לפיהן קריטריון הייצוא יהיה קריטריון קשיח בדרכו של מפעל לקבל אישור ואנחנו רואים בכך פגיעה קשה נוספת שהאזור עומד לקבל בכך שמפעלים לא יוכלו ליהנות מההטבות שבחוק.

גלית לוי: הבאנו את הנושא בפני מנכ"ל משרד התמ"ת והוא אמר שהוא ישקול את זה ואנחנו מאד מקווים שיימצא פתרון.

יורי שטרן: למשטרה יש מה להגיד בעניין?

דורון ידיד: אנחנו מבצעים פעילות גם של מג"ב במסגרת סיורים - - -

יורי שטרן: אמרו שמג"ב הפסיק את הסיורים.

דורון ידיד: יש שם בסיס מג"ב עם שלוש פלוגות שמחויבים לעבור דרך אזור תעשייה עטרות בשביל להפגין נוכחות בכניסה וביציאה.

דורון ידיד: הג'יפ לא נקודתי לעטרות, אין סיור נקודתי בעטרות אבל במסגרת אזורי הסיור או שאנחנו פרושים בשאר חלקי העיר במסגרת חלוקה לאזורים.

יורי שטרן: אתה יכול לדאוג לנוכחות גבוהה יותר, ולפחות חלקית לסגור את הפרצה הזו בכוחות שיש לך.

דורון ידיד: קיים קושי כי אנחנו מחויבים לתת תגובה ופרישה בכל חלקי העיר לפי סדר עדיפויות.

יורי שטרן: אין לך שום עדיפות לאזור הזה?

דורון ידיד: קיים קושי.

דורון ידיד: יש עדיפות במסגרת העדיפות שיש לאזור הזה יש את הג'יפ הגזרתי שמסייר בכל הגזרה ומטבע הדברים יותר בעטרות, אותו דבר לגבי הניידת הגזרתית של הסיור.

יורי שטרן: אתה יושב עם המפעלים בנושאים האלה?

דורון ידיד: מפקד התחנה ישב עם אילן רומן כנציג המפעלים ותאם את הפעילות, עד אפריל הייתה חברת שמירה שבשעות היום היה סיור משולב שלנו, של שוטרים כחולים, עם חברת השמירה ובשעות הלילה החליפו אותנו שוטרי מג"ב יחד עם נציג חברות השמירה וזה נתן שילוב של 24 שעות.

דורון ידיד: מאז אפריל אנחנו פועלים לבד.

משה קוקה: אני בעל מפעל מצות בעטרות מרכז כ- 50 עובדים במערכת ועושה ייצוא גדול מאד.

משה קוקה: רציתי למקד את הנקודה, יש שני חיצים המופנים אחד לכיוון הממשלה ואחד לעירייה.

משה קוקה: הטענה שלנו כלפי העירייה היא אך ורק לגבי יישום החוק, היה גם עניין שהעירייה תעסוק בזה, זה ברור.

משה קוקה: העירייה שאננה מסיבה פשוטה שכיום יש כמות מסוימת של מפעלים שלא נוטשים את האזור לא בגלל הסיבה שאין להם אלטרנטיבה יותר טובה, אלא מפני שאין להם יכולת לנטוש.

משה קוקה: מה שיקרה זה רצחת וגם ירשת, גם ארנונה ומיסים, אין ביטוחים, מפעל לא מבוטח שהבנק לא מממן אותו, הוא יקרוס, לא תהיה נטישה של המפעלים הקיימים הם פשוט ידעכו וייעלמו.

יורי שטרן: אילן, אולי מתוך הניסיון שלך אתה יכול להציע פתרון?

אילן רומן: אני חושב שהדבר יותר ממובן, חוק העזר הזה מלכתחילה נועד לתת מענה ולהסיר את העול הכלכלי מהעירייה ולקחת אותו על כתפיהם של המפעלים.

יורי שטרן: המפעלים במצבם הנוכחי מסוגלים לזה?

30700: הם רוצים, זה יצא להם יותר זול.

אילן רומן: העלות פר מפעל תהיה כזו שכולם יכולים לעמוד בה.

יורי שטרן: מה לגבי המנהלת עצמה?

יורי שטרן: אילן רומן: מכיוון שאני עובד בהתנדבות, מה- 1 בפברואר מאז לא קבלתי שכר.

יורי שטרן: אני פורש גם מההתנדבות הזו בסוף החודש הזה, שידאגו המפעלים והעירייה לזה.

יורי שטרן: איך הוחלט על פיזור המנהלת, זו הייתה החלטה שלטונית?

אילן רומן: זה היה אילוץ.

30700: עיריית ירושלים הפסיקה להזרים כסף לטובת המנהלת.

אילן רומן: נפריד את שני הדברים, נושא המנהלת ונושא השמירה, המנהלת מומנה על ידי עיריית ירושלים כי עיריית ירושלים הקימה אותה וזה למעלה מ- 15 שנה בלי קשר לנושא השמירה.

יורי שטרן: עוד מעט זו תהיה מנהלת בית הקברות.

זיו איילון: כמה דקות של עובדות.

יורי שטרן: לפני כן לא היו עובדות.

זיו איילון: לפני כן היה ערבוב של דברים שקשורים גם בפרשנויות ובוודאי שלא כל העובדות נר לרגלי כל מי שדיבר.

זיו איילון: ראשית, אני חושב אדוני היו"ר, שעלית על הנקודה, הבעיה היא לא בעיה עירונית, זו בעיה של מדינה, כולנו באותו צד ובאותה סירה, כולנו בעד, לא תמיד יש לנו את היכולות ולא תמיד יש לנו את ההסכמות, אבל גם הטונים צריכים להיות קצת יותר נמוכים וצריך להבין, אנחנו כולנו בעד.

יורי שטרן: זה המצב הכי גרוע כי אז שום דבר לא זז

רוני בר-און: תסביר את ההרצאה המלומדת שלך ואת הטפת המוסר לכולם, איך זה שהעירייה החליטה לבטל את חוק העזר הזה.

רוני בר-און: אתה פה בשביל לענות על שאלות לא בשביל לשאת הרצאות.

זיו איילון: במשרד התמ"ת יושבים אנשים שאין ספק שגם הם בעד.

זיו איילון: אנחנו בשיתוף פעולה מלא אתם וזה נכון שהם הקצו כסף לגידור - - -

יורי שטרן: אדוני, לא תוכל ליצור אווירה טובה יותר ממה שיצרת בדברי הפתיחה, תסביר לנו - -

זיו איילון: עיריית ירושלים מעולם לא ממנה את תקציב האבטחה בעטרות.

זיו איילון: היא הצליחה עד השנה האחרונה להביא כסף מהממשלה, החליטה הממשלה להפסיק עם זה השנה.

יורי שטרן: תסביר למה אתה מתכוון הממשלה הפסיקה?

זיו איילון: ההוצאה שחבר הכנסת בר-און דבר עליה, ה- 1.6 מיליון שהעירייה ממנה ושטוטנאור אמר שהעירייה ממנה, העירייה מעולם לא ממנה.

יורי שטרן: אתה אומר שהממשלה הפסיקה לממן, הכסף שקבלתם מהממשלה היה מסומן?

יורי שטרן: היה כסף ייעודי לאבטחה?

רוני בר-און: למה אתם לא אוכפים?

זיו איילון: הוא היה כסף ייעודי לאבטחה לעטרות ממשרד האוצר בתקופה שהצלחנו להשיג כספים שאין לנו אותם יותר.

יורי שטרן: היה ממש סעיף כזה?

זיו איילון: הייתה ממש העברת תקציבים של כספים לאבטחת עטרות בשנים קודמות ממשרד האוצר באמצעות הרבה מגעים שניהל מנכ"ל עיריית ירושלים עם מנכ"ל התמ"ת.

יורי שטרן: ברגע שזה הופסק למה לא הפעלתם את החוק העירוני ובמקום זה השנה קבלתם החלטה להקפיא אותו באופן פורמאלי.

זיו איילון: לעירייה יש בעיות נוספות, בירושלים יש בעיות נוספות פרט לאזור תעשייה עטרות, שוק מחנה יהודה למשל אינו פחות מאוים, להפך.

30700: הוא אומר שזה פשוט לא בסדר העדיפויות.

יורי שטרן: יש לך חוק עזר עירוני שחל על אזור עטרות.

רוני בר-און: ואנשים אומרים שהם רוצים לשלם.

זיו איילון: שישלמו.

רוני בר-און: אתה חושב שזה יהיה כמו במועצת העיר שנשאל אותך דבר אחד ותענה לנו דבר שני?

רוני בר-און: מה שייך מחנה יהודה לביטול חוק העזר בעניין עטרות?

רוני בר-און: היה חוק, היה מכשיר.

זיו איילון: מחובתה של עירייה לראות את ההפרש בין יכולת הגבייה שלה, לא את פוטנציאל הגבייה אלא גם יכולת את הגבייה בפועל של בערך 50% על אותם מפעלים שלא משלמים ובגללם רוצה המנהלת שאנחנו נהיה חברת הגבייה שלה.

זיו איילון: אין לעירייה את הדלתא הזה.

רוני בר-און: עיריית ירושלים מודה בפיך שהיא לא מסוגלת לאכוף חוקים ולכן היא מבטלת אותם, זה מסר נפלא מצד עירית ירושלים.

30700: וסדר העדיפויות של עטרות הוא נמוך.

זיו איילון: אני לא רוצה להיכנס לדיון הפוליטי, את זה תעשה אתה, תניח לי לתת תשובות עובדתיות בלבד.

יורי שטרן: אז מהי העובדה?

יורי שטרן: היום נעשית גבייה על ידי קבלני ביצוע חיצוניים שחיים מתוך הגבייה עצמה ומצליחים לגבות בצורה גסה.

יורי שטרן: פה במקרה יש גם נכונות רבה של המפעלים להשתתף, אולי לא של כולם כי לא כולם נמצאים פה, יש חוק שמחייב, לא רק מאפשר, גם מחייב, כאשר הממשלה הפסיקה את המימון, שזו הייתה סיבה שלכם לא לגבות את הכספים כל עוד היה מימון, עכשיו כשהיא הפסיקה, אתם גם מפסיקים ומבטלים את הבסיס החוקי לגבייה.

זיו איילון: קרה עוד דבר ואני מבקש להתרכז בעובדות, בשנת 2003 הייתה אבטחה ונרשמו במשטרה62 עבירות.

זיו איילון: בשנת 2004 לא הייתה אבטחה ברוב ימות השנה ונרשמו 28 עבירות.

זיו איילון: הייתה ירידה דרסטית של למעלה מ- 50%.

30700: בזכות המדיניות העירונית שפטרה את הבעיות בעטרות.

רוני בר-און: אתם צריכים לקחת את ההמצאה הזו לניו יורק, תבטלו את המשטרה.

יורי שטרן: תשאל כל ילד או מבוגר בירושלים אם הוא רוצה לטייל בעטרות ותקבל את התשובה.

זיו איילון: יש בעיה של תחושת ביטחון ולא של ביטחון, אז נעשה הפרדה.

יורי שטרן: אי אפשר להפריד.

רוני בר-און: תגיד את זה למשפחת רג'ואן, הם ישמחו לספר לך על תחושת הביטחון שלהם אחרי שהם קברו את גדי.

רוני בר-און: אין בעיית ביטחון יש בעיה של תחושה?

רוני בר-און: ביום הזיכרון תשלח להם את זה.

זיו איילון: עיריית ירושלים אמרה למפעלים ולממשלה בואו נלך על שליש שליש ושליש, נעשה מאמץ השנה כל אחד ישלם 600,000.

זיו איילון: רק עיריית ירושלים נתנה את ה- 600,000 שלה, המפעלים לא נתנו אגורה והממשלה לא נתנה אגורה.

זיו איילון: ה- 600,000 האלה מיושמים עבור מנהלת עטרות ימים אלה, אילן קיבל את שכרו, חברת האבטחה מקבלת את שכרה.

אילן רומן: עד רגע זה לא קיבלתי.

30700: אתה יודע שאין מחזיק תיק בעירייה על הנושא הזה.

רוני בר-און: מה הדירוג שלך בעירייה?

רוני בר-און: 600,000 נותנת עיריית ירושלים ולא יכולה לתת 1.6 מיליון.

רוני בר-און: זה פחות מעלות מעביד שנתי של אחד ממקבלי השכר הגבוהים בעירייה.

30700: ואף מחזיק תיק בעירייה לא אחראי על זה, אתה יודע שאין מחזיק תיק לענייני תעסוקה ועטרות?

30700: אף אחד לא אחראי על זה.

יורי שטרן: יש דברים שלא קשורים לאדון איילון.

יורי שטרן: אתה אחראי על הביטחון ולכן גם על תפיסת הביטחון.

רוני בר-און: הוא אומר לך שאין בעיית ביטחון שם זו רק בעיה של תחושת ביטחון.

רוני בר-און: זו הכותרת לדיון הזה.

יורי שטרן: אני מאמין שאתה מביע את דעתך הכנה אבל זה ילדותי, כל אחד שרואה את מפת העיר יודע איפה עטרות נמצאת ומה קורה מסביב.

יורי שטרן: הוא לוקח את הנתונים של כמה חודשים ואומר הרגעה?

יורי שטרן: זה אבסורד.

יורי שטרן: יש לך מקום רגיש במיוחד שמדינת ישראל מאבדת עליו ריבונות, שמדינת ישראל מאבדת בו את העסקים וגם חיי אדם.

יורי שטרן: אתה, כמופקד על ביטחון בעירייה חייב לתת לזה מענה והתחמקות שלך היא בלתי מובנת.

30700: זה לא יעזור, אני רוצה להציע הצעה לפני סיכום, אתה צריך להבין, הדיונים האלה הם דה- ז'וו, הייתי בסיור עם חברי מועצה עם סגני ראש העירייה באזור, יש לנו שתי אפשרויות הראשונה להמשיך לדבר עם הקירות לנסות לשכנע ואולי יהיה נס.

30700: השיטה השנייה היא לבוא מלמעלה, דרך התקציבים שהממשלה נותנת לעירייה ולסמן את הכסף, עד שלא יהיה פתרון אחר.

30700: לגרום לזה לקרות.

רוני בר-און: אני רוצה לשאול את קצין אג"ם מרחב ציון, סנ"צ דורון ידיד, האם אתה שותף להערכה שאין בעיית ביטחון בעטרות והכל עניין של תחושה.

זיו איילון: לא טענתי את זה.

רוני בר-און: זה מה שטענת והפרוטוקול יוכיח.

רוני בר-און: אמרת שאין בעיה של ביטחון יש בעיה של תחושה.

רוני בר-און: אבסורד כזה עוד לא שמעתי, אני שואל את קצין אג"ם, חוות דעתך המקצועית, האם אתה מסכים להנחה שאין בעיית ביטחון בעטרות ויש בעיה של תחושת ביטחון.

רוני בר-און: אתה מוכן לחתום על זה?

דורון ידיד: ללא ספק יש שינוי נתונים בין 2003 ל- 2004, הנתונים, בגלל תהליכים כאלו ואחרים שקרו בעוטף הגזרה.

דורון ידיד: ככל שאנחנו מתקרבים צפונה לקו התפר, אין ספק שיש בעיית ביטחון.

רוני בר-און: בעטרות?

דורון ידיד: בכל האזור.

רוני בר-און: אני מבקש ממך תשובה אחראית שתעמוד מולך כשהדברים יוכחו לכאן או לכאן.

רוני בר-און: בעטרות יש בעיית ביטחון או בעיה של תחושת ביטחון?

דורון ידיד: אם אנחנו מדברים על עובדות, אנחנו לא צד בעניין, אני מדבר על עובדות וכמות האירועים נמוכה.

רוני בר-און: שמעתי אותך.

רוני בר-און: יש בעיה של ביטחון בעטרות או יש בעיה של תחושת ביטחון בעטרות?

דורון ידיד: יש בעיה בעטרות שצריכים לתת דגש לביטחון, לא יותר מאזורים אחרים.

רוני בר-און: הכותרת היא שהממונה על הביטחון בעירית ירושלים חושב שיכולים לעשות ביטוח כי זה עניין של תחושה, ובנקים יכולים לתת משכנתאות, ובמקום חברות אבטחה נביא לכם פסיכולוגים.

יורי שטרן: המסקנות שלנו הם כאלה, דבר ראשון אנחנו פונים לעיריית ירושלים.

אילן רומן: יש דרך לחייב אותם?

רוני בר-און: אני מודיע לך שסעיף התקציב של עיריית ירושלים השנה בחוק התקציב לא יעבור עד שלא נקבל פתרונות לנושא.

יורי שטרן: הפניה שלנו לעיריית ירושלים וכדאי שהעירייה תתחשב בפניה, היא דבר ראשון להפעיל את חוק העזר ועל ידי זה להבטיח שמירה באזור ולחדש את מימונה ופעילותה של מנהלת עטרות כי אי אפשר שלא יהיה באזור הזה גוף שיהווה מענה לכל מיני צרכים.

יורי שטרן: דבר שני אנחנו קוראים לעירייה לשים דגש לבעיות הביטחון ובעיות הפיתוח של אזור עטרות.

יורי שטרן: איננו מסכימים לשום קביעה שבסדר העדיפויות האזור הזה נופל מחשיבותו.

יורי שטרן: דבר שלישי, אנחנו מבקשים מהשר שרנסקי שהוא יו"ר ועדת שרים לענייני ירושלים לכנס את ועדת שרים לענייני ירושלים, ואם להתאחדות התעשיינים או לגוף אחר בעירייה יש תכנית יותר מפורטת מה הצעדים שנדרשים לשמירת המקום, שמירה לא רק במובן האבטחה, אלא את הנכסים הפעילות הכלכלית וחיזוק אזור, אז אני מבקש להביא את זה לידיעת השר לענייני ירושלים כדי שזה יהיה פלטפורמה לדיון.

יורי שטרן: מדובר בכמה דברים שהם מעבר לתחום הפיקוח של העירייה וגם מעבר לביטחון השוטף, אלה עניינים של הטבות לאזור פיתוח א' ועוד דברים שיכולים להיות חלק מתכנית לאומית, כי אני חושב שעטרות הוא אתר בעל חשיבות לאומית, אני מקווה שוועדת השרים לענייני ירושלים תשכיל ותביא להחלטה שתיתן חיזוק למפעלים, תביא מפעלים נוספים ובוודאי תסייע למפעלים הקיימים להמשיך ולפעול באזור.

יורי שטרן: אני אבקש פגישה נוספת עם מנכ"ל העירייה וראש העירייה, אפשר בעטרות.

יורי שטרן: אני מזמין את חבר הכנסת רוני בר-און ואת חברי הכנסת הירושלמים לבוא לשם, כי אני חושב שמדובר בהזנחה בסדרי גודל לאומיים.

רוני בר-און: אני מודיע לך שהפגישה הזו לא תצא לפועל בשנת 2005 לאור לוחות הזמנים הצפוף של חלק מהאנשים שאתה רוצה להזמין.

רוני בר-און: אבל לאור הוראות התקנון שחוקקתי ותיקנתי לפני שבועיים, אפשר יהיה לזמן אותם באותה מסגרת שבה אנחנו מחייבים אותם.

יורי שטרן: זו תהיה ישיבת ועדה ככל ישיבה אחרת רק שאני מקבל את ההצעה שהיא תתקיים בעטרות.

יורי שטרן: תודה לחבר הכנסת בר-און ולכל המשתתפים, הישיבה נעולה.