ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 113, 2005-01-10 12:00

לאה נס: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

לאה נס: אנחנו רוצים לבקש ראש-הממשלה שהוא שר המדע היום, כבר אנחנו נדבר על תקציב המו"פ האזורי.

לאה נס: באמת יהיה מיותר לדבר בשבחם של מרכזי המחקר האזורים, עשרה, מנין מרכזים שעושים עבודה ברוכה.

לאה נס: אני מבינה שכל אחד באזור שלו, אזורים אקולוגיים שונים ומחקרים שונים וגם בגדלים שונים.

לאה נס: האמת היא שהייתי רוצה קצת לקבל יותר אינפורמציה על איך מרכזים קטנים נהיו גדולים, יש פערים מאוד גדולים בין המרכזים, גם במספר החוקרים, במחקרים, בתקציבים, בכל.

לאה נס: אני לא בטוחה שזה דווקא מתאים לאזור שזה נמצא שם, מתאים לאזור מסוים.

לאה נס: זה הדרישה, בגלל התנאים האקולוגיים, החברתיים, הרי המחקר הוא באמת אמור להתאים לאזור שזה נמצא.

לאה נס: על זה אנחנו נשמע פה בהמשך.

לאה נס: באמת זה ישיבה ראשונית בנושא של יותר היכרות ומתוך הפרטים, אנחנו נלמד איך אפשר לשפר ולתקן ולהוסיף.

לאה נס: וגם על הכשלים שיש בכל מערכת ובלי ביקורת, דברים לא יכולים להתקדם.

לאה נס: הקמת הממשלה משליכה בהחלט על השולחן הזה, על התקציב המדע והטכנולוגיה בכלל, על תקציבי המו"פ הכלליים בכלל והאזורים בפרט.

לאה נס: יש השלכה לכל, לכן אני מרשה לעצמי שגם התחלנו לדבר גם על הממשלה שאם תקום היום, יש לה בהחלט משמעות לדעת אם אנחנו ממשלה שיש לה סיכוי לשרוד מספר חדשים וייכנס שר חדש, או שלא.

לאה נס: לכל דבר יש משמעות בשולחן הזה.

לאה נס: אז אמנם ועדה מקצועית ולא אמורים פוליטיקה, אבל אין זה הולך בבד בבד, שזור נכון.

לאה נס: אז המנכ"לית היום שהיא כשרה, מותר לי להגיד.

עתליה רוזנבאום: גבירתי היושבת-ראש, חברי-הכנסת, מנהלי מו"פ, חברים עובדים.

עתליה רוזנבאום: האמת, כאילו הצד הבירוקרטי הזה מעמיד אותי בלב של איזה שהיא סערה שמשרד המדע אף פעם לא אוהב להיות בתוכה, הוא מעדיף לעשות את עבודתו נאמנה ובשקט, ולקבל תקציבים הולכים וגדלים ולא מפסיק לבקש מוועדת הכנסת והיושבת בראשה לסייע לנו לפעול להשגת תקציבים נוספים לטובת כל הפעילויות של המשרדים.

עתליה רוזנבאום: היום אנחנו התכנסנו בקשר למרכזי המו"פ האזוריים, ואני חושבת, אף-על-פי שלא אני הייתי בין היוזמים של הפעולה הזאת, אני חושבת שזה אחד הדברים הטובים שנעשו מבחינת הנגשת המדע וקירוב המדע אל הקהילה.

עתליה רוזנבאום: אחת הדאגות הגדולות באירופה, בעולם בכלל וגם בישראל, זה מיעוט הדורות הבאים, הנערים והילדים הפונים אל תחום המדע.

עתליה רוזנבאום: כיוון שתחום זה הופך להיות תחום יותר קשה, דורש מאמצים בלמידה ובהרבה השקעה.

עתליה רוזנבאום: ואנחנו הולכים אל העולם היותר קל וכולם רוצים להיות אנשי עסקים ועשירים תכף ומיד.

עתליה רוזנבאום: אני אומרת שכאשר שואלים ילדים לא משנה איפה, איך נראה מדען בעיניהם, אז הרי הם תמיד חושבים דבר ראשון על זה עם השיער הלבן, מדובלל, קצת מדבר לעצמו ונראה מוזר.

עתליה רוזנבאום: המו"פ האזוריים בעצם מטרתם הוא לקרב את המדע אל הקהילה ולקרב את המדענים אל הקהילה.

עתליה רוזנבאום: הבסיס של המו"פ האזורי הוא פעילות מדעית על-ידי התושבים, על-ידי אנשי הסביבה, לטובת אנשי הסביבה ועל תחומים שהם רלוונטיים לסביבה.

עתליה רוזנבאום: לכן כל מו"פ יש לו את הייחוד שלו.

עתליה רוזנבאום: כל מו"פ שונה ממשנהו.

יעקב מרגי: מו"פ נגב אין דבר כזה?

עתליה רוזנבאום: בנגב יש לנו מספר, יש מצפה רמון, יש לנו חצבה, יש לנו ערבה, אם אתה קורא זה לא בדיוק זה נגב, זה יותר צפונה או יותר מזרחה.

עתליה רוזנבאום: ים המלח גם כן.

עתליה רוזנבאום: בעצם אנחנו פרוסים בכל רחבי הארץ ניתן לומר.

עתליה רוזנבאום: כמו שהעביר לי כאן פתק, תכף אני אספר לכם על מו"פ הבדואי שעומד לקום בימים אלו, זה רק עניין תזמון של אירוע פתיחה.

עתליה רוזנבאום: וזה מו"פ אחד המעניינים שיקרה.

עתליה רוזנבאום: המו"פ כמו שאנחנו רואים אותם על אף התקציבים המדלדלים של משרדי הממשלה השונים במהלך משנת 2003 להיום, תקציבם, אני יכולה להגיד לא קטן, במידה רבה נשמר ואף גדל.

עתליה רוזנבאום: כמו שאתם ודאי יודעים, אחת הבעיות הגדולות ביותר של כל תקציב זה האם הוא בבסיס או לא בבסיס.

עתליה רוזנבאום: מה שאנחנו עשינו בשנתיים האחרונות זה בעצם לקבע את תקציב המו"פ האזוריים, גם התקציבים המחקריים שלהם כשורה בבסיס על-מנת שלא ייפגעו ואשר הכסף יישמר להם משנה לשנה.

עתליה רוזנבאום: הכל תלוי בפלטים למיניהם ובקיצוצים רוחביים כאלה ואחרים.

עתליה רוזנבאום: ישנה ועדת טבע למו"פ שמסייעת בעצם בהכוון למו"פ ולמשרד לגבי הדגשים שצריכים להינתן להם.

עתליה רוזנבאום: יש לנו כאן בעצם יושב-ראש ועדת הקבע ויושבים כולם ועושים אני חושבת אחת מהעבודות החשובות ביותר, איך הם אומרים, "בכולה בשביל כל-כך מעט כסף אנחנו משקיעים כל הרבה זמן ועבודה".

עתליה רוזנבאום: ובעצם מה שאנחנו אומרים למעט השנה האחרונה שמכפיל הכסף דהיינו "הסיד מני" שהממשלה נותנת לא הביא יותר מאשר כפול בתקציבים, אבל בשנים יותר טובות זה היה פי שלוש.

עתליה רוזנבאום: ישנם מקומות שבו הכסף של הממשלה מביא עד פי ארבע ופי חמש תקציבים ממקורות אחרים.

עתליה רוזנבאום: ואנחנו לא מדברים על מקומות עבודה, אלא אנחנו מדברים על השפעה שאפשר להגיד על הסביבה.

עתליה רוזנבאום: לא נעים לי להגיד, אבל שרים בתקופתי ראו במו"פ גוף מאוד חשוב והינחו אותי לחזק את המו"פ עד כמה שניתן לתת להם את ההזדמנות השניה או השלישית, כאשר מו"פ לא עמד בקריטריונים.

עתליה רוזנבאום: ואני חושבת שכל המשרד מגויס, אני רוצה לציין לשבח בהזדמנות הזאת את סימה מהמשרד שבעצם הייתי אומרת שזה הבייבי שלה ודוחפת בכל דרך להשיג עוד תקציבים ופעילויות למו"פ האזוריים.

עתליה רוזנבאום: לגבי שאלתך, לגבי הגדלים של המו"פ.

עתליה רוזנבאום: אנחנו חותרים לכך שהמו"פ יהיו עם מוטט שליטה רחבה יותר או עד כמה שניתן על פעילויות מדע שקורים אצלם תחת האזור הגיאוגרפי שלהם.

עתליה רוזנבאום: פה אני רוצה לציין את אחד הפעילויות המאוד מעניינות שאירעו לאחרונה והייתי שותפה זה מו"פ המשולש שעשה כנס שבו הוא כינס.

עתליה רוזנבאום: אני ראיתי במו עיני למעלה מ 500 בעלי תואר שלישי או מתענייני מדע לכנס ראשון, אמרו לי, מזה 2,000 שנה, כך אמרו, בתחום של מדע.

עתליה רוזנבאום: ואנחנו מקווים שהכנסים האלה ילכו וירחיבו ביחד עם גופים אחרים כמו אוניברסיטת חיפה שרוצה לעשות כנסים גם כן בתחום הזה.

לאה נס: אני עדיין רוצה להבין, אני מסתכלת פה על הרשימה שיש לי, בגליל העליון הרי אין בכלל פרופורציה בגודל של המרכז הזה למרכזים בכלל אחרים.

לאה נס: זה היה מכוון, איך מכוונים את זה, זה מטרה, זה קורה?

לאה נס: או תופעת לוואי?

עתליה רוזנבאום: הכל ביחד.

עתליה רוזנבאום: יש בזה, גם היה כיוון, גם זה קרה, גם כי זה יוזמה של.

לאה נס: לא, כי אם זה יוזמה וזה קורה, צריך לדאוג שזה יהיה בשאר המקומות.

לאה נס: אני לא כל-כך מבינה למה זה קורה פה ולא קורה באחרים.

לאה נס: לא רק שהפערים, אם אני גם מסתכלת על נתונים של דוחות שקיבלתי, גם התמיכה שם בתקציב איך שזה נע בין 20 ל-70-80 אחוז.

לאה נס: יש פה כל מיני פערים, גם הרבה נתונים מאוד חסרים בכל מיני מרכזים שלא ידוע מספר החוקרים, מספר המחקרים שכבר הסתיימו.

לאה נס: יש פה הרבה דברים, דווקא בשאר המרכזים שהם מאוד פתוחים וזה לא מוצא חן בעיני.

עתליה רוזנבאום: גבירתי היושבת-ראש תכף אני אענה על כל השאלות.

עתליה רוזנבאום: אני חושבת שבתום הפגישה היום חלק מהשאלות יינתנו תשובות.

לאה נס: בשביל זה אנחנו עושים את זה.

עתליה רוזנבאום: לגבי הגודל - משרד המדע חותר שכל אחד מהמו"פ יהיה מגה מו"פ.

עתליה רוזנבאום: המטרה שלנו לסייע לכל מו"פ לגדול עד כמה שניתן ולהרחיב את ההשפעה שלו.

עתליה רוזנבאום: לכן סיפרתי על מו"פ המשולש בהשפעה לאגם 500 אנשים, זה מספר עצום.

עתליה רוזנבאום: ויש להם פוטנציאל.

עתליה רוזנבאום: מאוד תלוי בשותפויות שיוצרים אותם מו"פ עם גופים אקדמיים שנמצאים בסביבתם על-מנת להרחיב את יכולת גיוס הכספים שלהם ממקורות אחרים.

עתליה רוזנבאום: משרד המדע רואה את עצמו רק יוצר, נותן את הדחיפה ההתחלתית, כמו באוטו, ההילוך הראשון עושה משרד המדע.

לאה נס: למשל מיג"ל לאיזה אוניברסיטת, דווקא בגליל, אם כבר מדברים על חיפה, איזה אוניברסיטה ואיזה מוסדות העיקריים שתומכים בהם?

עתליה רוזנבאום: יעקב ארצי נמצא פה, הוא יוכל לתת לך קצת אינפורמציה גם בעניין הזה.

עתליה רוזנבאום: מדובר על מכללת תל-חי.

עתליה רוזנבאום: אבל אני חושבת שניתן גם את זכות הדיבר ליושב-ראש ועדת הקבע וימשיך לתת לך חלק מההסברים ואני אתערב יותר מאוחר.

בנימין בנטל: אני מאוניברסיטת חיפה ואני יושב-ראש ועדת הקבע שהוזכרה כבר שמסייעת ליד משרד המדע בטיפולה בנושא של המו"פ האזורי.

בנימין בנטל: אני אתחיל דווקא מהשאלה שעכשיו עוררת, זאת לא הייתה כוונתי, הנושא של מיג"ל.

בנימין בנטל: הנושא של מיג"ל מבחינתה של ועדת הקבע הוא נושא נפרד.

בנימין בנטל: למעשה הוועדה הודיעה שהיא איננה מעונינת לטפל בנושא הזה.

בנימין בנטל: מיג"ל חיה וקיימת בזכות תקנה ספציפית של הממשלה.

בנימין בנטל: וחלק מכם אולי יכולים גם לצטט את מספרה, היא מתוקצבת בכוחה של התקנה הזאת.

בנימין בנטל: אין שום קשר בין התקציב הזה לבין התקציבים של המו"פ האזוריים.

בנימין בנטל: בקיצור, זה ייצוב אחר לחלוטין.

בנימין בנטל: אני מוכרח להגיד ועדת הקבע גם קצת מוחה כנגד העניין הזה.

בנימין בנטל: זה באמת אותם תארים אדירים שאת הצבעת עליהם.

לאה נס: לא, אני לא כל-כך מתלוננת שזה כל-כך גדול, אני רוצה שאחרים יהיו כאלה גדולים.

בנימין בנטל: בסדר, אז אני אומר, אז אנחנו חיים איפה שאנחנו חיים, אנחנו יודעים שיש במציאות.

בנימין בנטל: אז בקיצור, זה ייצוב אחר, זה בסדר גמור שהם פה אבל מבחינתי לא אנחנו מטפלים בו, בוא נאמר ככה.

בנימין בנטל: הכסף הזה הוא כאמור צבוע, אם ועדת הקבע תמליץ למשרד המדע ומשרד המדע יקבל את המלצתה שלא לתקצב את מיג"ל במלוא הסכום, המשמעות שהכסף חוזר לאוצר.

בנימין בנטל: לא שהכסף הזה הולך למרכזי מו"פ אחרים.

בנימין בנטל: ולכן ועדת הקבע אומרת: "אם אתם רוצים שאנחנו נהיה חותמת גומי בעניין הזה, אז תודה רבה, תהיו אתם חותמת הגומי, אנחנו לא מתעסקים בזה".

ישראל זיידרמן: התקציב הוא במסגרת משרד המדע?

בנימין בנטל: התקציב הוא בתקנת ממשלה מועבר למשרד המדע.

ישראל זיידרמן: על-ידי האוצר?

בנימין בנטל: כן, אבל הוא צבוע.

בנימין בנטל: אתה לא יכול לעשות אתו שום דבר חוץ מלתת אותו למיג"ל.

בנימין בנטל: אז ברור שאין טעם לא לתת אותו למיג"ל.

בנימין בנטל: אני רוצה להגיד כמה מלים לכל הנושא הזה של המו"פ האחרים, כמובן שוב למעט מיג"ל.

בנימין בנטל: אני הוכנסתי לסוד העניין, אני חושב שזה היה 1998 כאשר התבקשתי על-ידי יושב-ראש ועדת הקבע אז, פרופסור שכטר, לכהן בוועדת בדיקה של מו"פ הגולן.

בנימין בנטל: ואני מוכרח להגיד, חלק מהאנשים שיושבים פה כבר שמעו את הנאום הזה, אני הגעתי בכוונה מפורשת להמליץ על פירוק, הרעיון לא נראה לי בכלל, מדינה של 6 מיליון אנשים, על שטח של 20 אלף קילומטר מרובע, שיהיה לה מרכז מו"פ אזוריים, נראה לי מופרך מעיקרו.

בנימין בנטל: ושוב, נמצאתי מברך, הפעילות שמה הרשימו אותי רושם עמוק כולל האפקטיביות שלה כאמור על הסביבה.

בנימין בנטל: וכל זה באמת בתקציבים זעומים ביותר.

בנימין בנטל: כלומר, פשוט לא נותר לי אלא להמליץ לכל אחד שלא מכיר את הפעילות הזאת, לבוא ולראות אותה במו-עיניה.

בנימין בנטל: לאחר מכן, גויסתי לוועדת הקבע בתור חבר ואז התמניתי לעמוד בראשה של ועדה שבדקה את כל הנושא של המו"פ האזורי עבור משרד המדע ביוזמתה של המדענית הראשית דאז, פרופסור חגית מסר-ירון.

בנימין בנטל: ישבו בוועדה הזאת מספר חברים, אני אציין רק שניים מהם כיוון שהשמות בודאי ידועים מאוד, אחד מהם זה פרופסור שלמה גרוסמן שהיה אז עדיין סגן יושב-ראש ות"ת, והשני זה פרופסור אוריאל ספריאל, אז הוא היה באוניברסיטת בן-גוריון, היום הוא באוניברסיטה העברית.

בנימין בנטל: ועברנו למעשה על כל מרכזי המו"פ האזוריים.

בנימין בנטל: קודם כל שאלנו את עצמנו, האם יש מודל כזה במקומות אחרים בעולם.

בנימין בנטל: ומצאנו שלמעשה אין, זה מודל ישראלי ייחודי.

בנימין בנטל: יש כל מיני דברים אבל הם אחרים.

בנימין בנטל: והדבר השני, שוב שאלנו את עצמנו, האם יש הצדקה במדינה כל-כך קטנה לקיים את המפעל הזה.

בנימין בנטל: ומצאנו שגם בכך התשובה היא כן.

בנימין בנטל: זאת אומרת, שלמרות הגודל הקטן, יש מספיק שונות, זה עניין אחד.

בנימין בנטל: שנית, יש היצע של מדענים שאינם נקלטים באוניברסיטאות.

בנימין בנטל: ודבר שלישי, האוניברסיטאות אינן מטפלות בבעיות האזוריות, מדען מצוי באוניברסיטה רוצה לפרסם את עבודתו ברחבי העולם ואיזה שהיא, לצורך העניין, ברמת הגולן, לא בהכרח מעניינת את הקהילה המדעית העולמית.

בנימין בנטל: ולכן יש מקום לעודד את הפעילות הזאת.

בנימין בנטל: הגענו למסקנה הזאת באופן חד-משמעי.

בנימין בנטל: הגדרנו גם מה זה אזור ונתנו פרמטרים.

בנימין בנטל: הן פרמטרים גיאוגרפיים, מבחינת מרחק מהמרכז.

בנימין בנטל: והן פרמטרים דמוגרפיים, ייחוד של הקהילה.

בנימין בנטל: ושני הדברים האלה משחקים והפכו בעצם להיות, אחר-כך משרד המדע תרגם את הדברים האלה לקריטריונים.

בנימין בנטל: והקריטריונים האלה הם אלה שעומדים בבסיס מודל התקצוב של משרד המדע.

בנימין בנטל: הנושא העיקרי שמרכזי המו"פ העלו באותו סיור, היתה הבעיה של העדר תקצוב רב-שנתי.

בנימין בנטל: אנחנו מדברים גם על האוניברסיטאות כמובן מתלוננות על אותו דבר, אבל להבדיל באמת אלפי הבדלות כאשר מדברים על תקציבים של מאות מיליונים או מיליארדים של שקלים, אז אם פעם מקצצים קצת, כן, יש מספיק שומן במערכת ואני חי את הדבר הזה באוניברסיטה שלי, כדי שהמערכת תתגבר.

בנימין בנטל: אבל גם כשמקצצים אותה היא ממשיכה לתפקד יפה מאוד.

לאה נס: אבל אני מבינה שהתקציב הוא תלת שנתי לכל מחקר?

בנימין בנטל: המחקר, אנחנו מדברים על בסיס התקציב.

לאה נס: בסדר, אבל לא מוכן לתקצב כל מחקר בתקציב תלת-שנתי בסופו של דבר באותו מרכז, הוא מקבל תקציב תלת-שנתי.

בנימין בנטל: לא, לביצוע המחקר.

בנימין בנטל: עכשיו יש אנשים שצריכים גם להכין את הצעות המחקר האלה וצריך לייצר תשתית שאחרת הצעות המחקר האלה פשוט תיפסלנה על הסף.

בנימין בנטל: שוב אני אומר, אותו דבר נכון גם לאוניברסיטאות, אנחנו לא חיים רק מתקציבי מחקר שהם soft many.

בנימין בנטל: הבסיס זה התקציב שמאפשר לקיים סגל.

בנימין בנטל: והתקציב הזה גם לאוניברסיטאות, אבל בכל זאת כאן יש איזשהו קטר עם משקל עצום שנע קדימה.

בנימין בנטל: המרכזים האלה על 500 אלף ש"ח, 700 אלף ש"ח, 300 אלף ש"ח, כאשר פוגעים בהם, אפילו בשוליים, כיוון שזה כל-כך מעט כסף, נפגעים קשות.

בנימין בנטל: וזאת בעיה שאנחנו עדיין חיים אתה, אנחנו לא הצלחנו להתגבר עליה עד עכשיו כדי לנסות ולמצוא איזשהו מודל שיאפשר להם מידה מסוימת של ודאות.

בנימין בנטל: שוב, אותו תקציב יסודי שיאפשר קיום פעילות מתמשכת.

בנימין בנטל: הם חיים באמת מהיד אל הפה.

לאה נס: גם מה שלא הצלחתי לפחות להבין מחומר הרקע שביקשתי לקבל, זה באמת התקציב שכמו אתה אומר, זה בשביל הבסיס, זה בשביל הפעילות, זה למשכורות, אבל לא המחקר עצמו.

לאה נס: ואני לפחות ממה שאני מתרשמת שיש חוסר פרופורציה בין התקציב שצריך להיות למחקר עצמו למערכת, שהיא חשובה, אבל כדי להעצים ולהגיע למחקרים רציניים בכל אופן צריך גם להעצים את החלק של המחקר.

לאה נס: יש איזשהו חוסר פרופורציה, שמעתי שיש מקומות שזה ממש שיעור התקציב זה רק משכורות ולא נשאר בכלל, כמו שאומרים, "בשר" בשביל לעבוד.

לאה נס: יש עובדים אבל אין להם מה לעשות.

בנימין בנטל: לא, נכון.

בנימין בנטל: שוב, מה שהצבעת נכון.

בנימין בנטל: המספרים כאן קצת מטעים, לא נעשתה פה הבחנה בין תקציב היסוד הזה שכרגע אני מתייחס אליו, לבין התקציבים של המו"פ התחרותי של משרד המדע.

בנימין בנטל: שעליהם ניגשים אותם מרכזי מו"פ, אבל הם ניגשים, שוב, בזכות התשתית שיש להם.

בנימין בנטל: ואם את עושה את התחשיב הזה בצורה נכונה, את מקבלת מכפילים אחרים.

בנימין בנטל: זאת אומרת, נכון שזה בא ממשרד המדע, אבל האנשים האלה צריכים להתחרות על הכסף.

בנימין בנטל: ושוב אני אומר, התקציב נקרא לו לתפעול הבסיסי, שאותו חילקנו לפני שבוע, הוא בסדר גודל של 3.5 מיליון ש"ח.

בנימין בנטל: כמעט מצחיק לדבר עליו.

עתליה רוזנבאום: עבדנו קשה כדי שהמספר ישאר כאשר יש קיצוצים ולשמור על המספר הזה ככה, זה בעצם גידול.

לאה נס: הבנתי שהתחרותי כפול מזה?

עתליה רוזנבאום: התחרותי הוא בערך 4.5 מיליון ש"ח.

בנימין בנטל: שוב, את צריכה להביא בחשבון שמחקר חי שלוש שנים.

בנימין בנטל: זאת אומרת, כל שנה הם מתחרים על, תלוי, 1.5-2.5 מיליון, זה סדרי הגודל החדשים.

לאה נס: התחרות היא והכוונה היא על מצוינות בלבד?

בנימין בנטל: כן.

בנימין בנטל: בגלל זה לגמרי לגיטימי.

ג'מאל זחאלקה: השנה היתה תוספת?

בנימין בנטל: השנה היתה תוספת.

לאה נס: מה שאני הייתי רוצה באמת לשמוע, אני לא מכירה, אני מקווה שנמצאים פה אולי רוב אלה שעומדים במנהלי המרכזים וננסה ב-60 שניות, גם אם זה יהיה ב90- שניות כדי שנשמע את כל מנין המנהלים של מרכזי המו"פ.

לאה נס: אז אני פשוט יתחיל בסדר שזה רשום לי ובאמת נשמע מכל מרכז, גם על המחקרים המיוחדים וגם אם יש תוספת?

לאה נס: אז נתחיל עם מרכז מו"פ אזורי יהודה.

אמיר קיטרון: המו"פ נמצא באמצע הדרך בין הרי חברון לים-המלח.

אמיר קיטרון: וזה יוצר מפגש אדיר בין שתי אוכלוסיות צמחים, אוכלוסייה ים-תיכונית ואוכלוסייה רבתית.

אמיר קיטרון: המפגש הזה יוצר מצוקה בצמחים, מצוקה שהיא מאוד נדירה בעולם.

אמיר קיטרון: כי יש מצב שזה 30 ק"מ של מעבר בין שני קצוות מאוד חדים.

אמיר קיטרון: ואנחנו מוצאים בצמחים שמתמודדים עם מצוקה כזאת, תכולה של הורמונים צמחיים מסוימים.

אמיר קיטרון: אחד החוקרים אצלנו מתמחה מבחינה מדעית בהתמודדות צמחים מתנאי מצוקה וסטרס.

אמיר קיטרון: ויש לזה הרבה השלכות, גם השלכות יישומיות.

אמיר קיטרון: למשל, החלפה של, שמדובר בסטרואידים, החלפה של תרופות בנויות קורטיזון בטיפול במחלות.

אמיר קיטרון: גם השלכה אקולוגית כי ההתפשטות של מדבריות בעולם בגלל ההתחממות היא דבר שהוא מאוד מעניין ואצלנו באזור רואים את זה בצורה מאוד בולטת בשטח על-ידי ההתמקדות במרחק בין הרי-חברון לבין אזור עין-גדי.

אמיר קיטרון: אז זה בעצם אפיינו לאזור שלנו איזשהו משהו שהוא ייחודי בארץ.

אמיר קיטרון: והיותנו מרכז מחקר מקורי מאפשרת לנו למדוד את הדברים בשטח, לגדל צמחים כאלו בשטח, ליזום חלק מהצמחים האלו כגידול חקלאי.

אמיר קיטרון: ומה שעוד אולי ייחד אותנו זה שפעלנו פחות בלהישען על מקורות תקציביים של הרשויות באזור שלנו ויותר קמה חברה במקום, חברה כלכלית שמיישמת את חלק מהידע הזה.

אמיר קיטרון: היא בעצם מחזירה את הכסף בתמיכה למרכז המחקר.

אמיר קיטרון: נוסף לזה אנחנו בעצם פועלים גם לשמר את האוכלוסייה של צמחים כאלו במקום.

אמיר קיטרון: עושים גם מיפוי שצומח ייחודי לאזור הזה.

אמיר קיטרון: וגם להטמיע על-ידי חינוך בקהילה שאנחנו מפעילים תכניות עם מדע בקהילה.

אמיר קיטרון: הרשויות שבהן אנחנו נמצאות הן נסתרות בין ירושלים לבין אזור צפון הנגב.

אמיר קיטרון: למשל, בקרית ארבע אנחנו מפעילים מדי שנה תכנית של הכשרה מדעית, וזה דבר שחושף נושאים מדעיים מאות ילדים בשנה שאחרת לא היתה להם שום גישה לזה.

אמיר קיטרון: ומעבר לזה אנחנו מוצאים שעצם הפעילות היא מהווה גרעין לגיוס עוד חוקרים שמרחיבים את כל הנושא של ידע של נושא המדבר, צמחים ישראליים, שאחרת אף אחד בכלל לא היה מבין את הפוטנציאל שגלום בהם.

לאה נס: תודה, אני רואה שאתם מרכז מאוד קטן, רק מזה חמישה חוקרים.

אמיר קיטרון: אנחנו פעילים חמש שנים, אבל אנחנו חושבים שעכשיו זה פתח לנו גרעין מהרבה מאוד- - -

לאה נס: זהו מה שרציתי לשמוע.

אמיר קיטרון: אנחנו קמנו לפני חמש שנים ולהצלחה וקיבלנו מידי החטיבה להתיישבות את מחנה יפית כי הוא היה מחנה ריק, יעדי בסיס, עכשיו גם יזמים שונים שיעבדו באינטראקציה עם המחקרים שאנחנו עושים.

אמיר קיטרון: ובעצם גם יהיו בסיס להזרמת יותר כסף שיאפשר לפתח יותר את הפעילות שלנו.

עתליה רוזנבאום: רק רגע אחד גבירתי היושבת-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות קצת להרחיב עוד היבט אחד שלא הרחבתי אותו בסקירה הראשונית שלי.

עתליה רוזנבאום: אחת המטרות של המשרד זה לעשות מחקר שהוא ישים.

עתליה רוזנבאום: לא מדובר פה במחקר תיאורטי, לא מדובר פה במחקר תשתיתי, אלא במחקר שבעצם אנחנו יכולים להביא נושא לייצור תעשייתי.

עתליה רוזנבאום: פה מדובר, חבל שלא הבאת דוגמה אני זוכרת שהשר זנדברג קנה חומר להצמחה.

עתליה רוזנבאום: זאת אומרת, שיש לנו פה תוצאה אמיתית, ועל זה הוא דיבר, על אותה חברה כלכלית.

עתליה רוזנבאום: זאת אומרת, אותה יוזמה קטנה, אותו כסף קטן יצר בעצם תעשייה קטנה שמפרנסת כמה משפחות?

אמיר קיטרון: כיום 10 משפחות.

עתליה רוזנבאום: וזה לא מצוין לך כאן.

עתליה רוזנבאום: יש איזשהו "ארפוט" וככה אם כל גוף וגוף יספר בעצם את התוצרת של המרכז, אני חושבת שנוכל לראות את ההשפעה.

לאה נס: באמת שמענו רק מרכז אחד שזה כל-כך קטן ומצומצם, זה כל-כך מעניין וזה כל-כך יפה ואת אומרת, למה זה יכול להגיע.

לאה נס: זה להפך, זה אפילו קצת מקומם, איך כזה קטן אבל זה יכול להיות וזה כלום.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: עכשיו מרכז רמון.

יואב אבני: אני לא מנהל מרכז מו"פ ברמון כי המנהל בוריס קסנוב מתנצל זה שהוא חולה כרגע.

יואב אבני: אבל מכיוון שאני יושב במצפה רמון כבר 15 שנה ובעצם הגעתי למצפה רמון בגלל הקמת המו"פ.

יואב אבני: אני מכיר היטב את העניין מהתחלתו.

יואב אבני: מרכז רמון הוקם על-ידי משרד המדע והמועצה המקומית, כדי לנסות למצות את הפוטנציאל, מה שהיום אנחנו מכירים כארץ המכתשים.

יואב אבני: יש את מכתש רמון שזה הפארק הביולוגי אולי הגדול ב יותר בישראל.

יואב אבני: יש לו גם משמעויות גם בקנה מידה בינלאומי.

יואב אבני: וככל שאנחנו חקרנו את האזור אנחנו בעצם הגדרנו יחידה גיאוגרפית חדשה בארץ, שהיא נקראת "ארץ המכתשים", שכוללת גם את המכתשים האחרים, גם את מכתש גדול וגם מכתש קטן.

יואב אבני: והיום אנחנו מכניסים פנימה גם את האוכלוסייה שגרה בקרבה ובסמוך למכתשים וזה הקהילה במצפה רמון, בירוחם ובדימונה.

דב ליטבינוף: ובתמר.

יואב אבני: או-קיי, נכניס גם אתכם.

לאה נס: זה לא מלחמה, זה נראה לי אינטרס של כולם.

דב ליטבינוף: לא, הוא פשוט לא יודע, אנחנו בתוך הפרוייקט הזה.

דב ליטבינוף: כי מכתש קטן שייך למועצה האזורית תמר ונאות הכיכר וחמר הם יישובים.

יואב אבני: הדיון פולש לפוליטיקה וזה לא מה שבאתי להגיד פה.

יואב אבני: דיברנו על גיאולוגיה, דיברנו עכשיו גם איך לוקחים 15 שנה של מחקר מדעי ומיישמים אותו בתוך הקהילה.

יואב אבני: כי באיזשהו מקום אנחנו יודעים ואנחנו מרגישים וגם מחויבים לישיבה שלנו בתוך מצפה רמון.

יואב אבני: גם כתושבים, גם שמי מגדל משפחה במצפה רמון וגם מתוך זה שמדענים אסור להם לדעתי לשבת על מגדל השן האקדמי, בטח לא במו"פ ולנתק את עצמם מהסיטואציה החברתית, גם כלכלית של האזור, במקרה שלנו האזור של עיירות היותר עם קשיים כלכליים ידועים בנגב.

יואב אבני: אז אנחנו בעצם פיתחנו פרוייקט של יישום ידע מדעי בתוך הקהילה.

יואב אבני: הוא עובד היום במצפה רמון, בירוחם ובדימונה שלוקחת את הממצאים של המחקרים בתחום הגיאולוגי, בתחום האקולוגי, בתחום שמירת הטבע ותחום אפילו של איכות סביבה, מודעות לכל נושא המחצבות וכל המפגעים הגדולים, רמת-חובב מצד אחד ואזור הפוספטים ואזורי חציבת השיש והאבן במצפה רמון.

יואב אבני: ולהפוך את האזרחים שהם גדלים בתוך עיירות הפיתוח האלה לאזרחים בעלי מודעות.

יואב אבני: אל"ף, לזכויות שלהם אבל מעבר לזה גם לסביבה המיוחדת שלהם, גם הטבעית וגם זו שגם לצערנו הגדול נוטה להתעלל בנגב ביותר מאשר באזורים אחרים.

יואב אבני: המקום מעסיק שמונה חוקרים.

יואב אבני: חלקם הגדול עולים חדשים שעלו מארצות חבר העמים.

יואב אבני: נקלטו במרכז מדע רמון ואנחנו שואפים להתפתח הלאה לתחומי ידע כמה שאפשר רחבים יותר.

יואב אבני: וכמובן התקציב כמו תמיד הוא בעצם המגבלה למרות שכל אחד מאתנו מהחוקרים את המעט שהוא מקבל, הוא כמובן מתחרה על כסף תחרותי גם באמצעות הקרן של המו"פ אבל לא רק.

יואב אבני: משרדי ממשלה אחרים כמו משרד לאיכות הסביבה ומשרד התשתיות וגם בקרנות הנחשבות יותר כמו הקרן לאקדמיה וכמו הקרנות הבינלאומיות המשותפות: ישראל-ארצות-הברית, ישראל-גרמניה.

יואב אבני: ואנחנו פועלים בתחום הזה להתחזק ולהמשיך את המחקר ברמה הבינלאומית.

יואב אבני: נקודה אחרונה שאני רוצה להעלות, את הדואליות או את הבעייתיות שמצד אחד מצוינות מדעית, שאנחנו מחויבים לה וזה בעצם הסיבה שאנחנו יושבים ומתייחסים כחוקרים עד כמה שניתן בשורה הראשונה, למחויבות הקהילתית סביבתית שלנו כלפי האוכלוסייה.

יואב אבני: קשה מאוד לעשות את זה בו זמנית ולהצליח בו זמנית בצורה מצוינת בשניהם.

יואב אבני: אבל זה חובתנו ואנחנו נמשיך להתאמץ בדברים האלה.

יואב אבני: על זה יש לנו ויכוחים פנימיים בתוך המרכזים, אני מניח שהנטייה הטבעית הולכת כמה שאפשר יותר למחקר טהור שגם מקבל קרדיטים גדולים וגם מתחרה יפה על הדברים החשובים.

יואב אבני: אבל מצד שני אנחנו חייבים ואסור לנו לזנוח את המחויבות הקהילתית שלנו ואנחנו פועלים בתחום הזה.

לאה נס: תודה.

לאה נס: חקר הגולן, יש פה שניים אז אחד מהם.

עתליה רוזנבאום: הוא חולה, הוא התנצל הבוקר.

לאה נס: או-קיי, אז אנחנו עכשיו בשומרון ובקעת הירדן.

דוד סולומוניקה: המנהל ד"ר יעקב אשל לצערנו אושפז בשבת ואנחנו מוסרים לו החלמה.

דוד סולומוניקה: שמי דוד סולומוניקה ואני עוסק בנושאים חברתיים במו"פ - אחד המו"פ הקטנים לפי הרשימות שקיבלנו היום.

דוד סולומוניקה: בוא נאמר מה אפשר להגיד בדקה וחצי.

דוד סולומוניקה: שני התחומים העיקריים שהמו"פ עוסק בהם.

דוד סולומוניקה: זה נושא של מצד אחד, חקלאות מים ואיכות הסביבה ומצד שני, נושאים חברתיים.

דוד סולומוניקה: אנחנו מנסים גם לשדך ביניהם.

דוד סולומוניקה: נעשו לא מעט מחקרים שעוסקים בנושא של זיהום מקורות המים של ישראל משפכים שזורמים מהרי השומרון לכיוון השפלה.

דוד סולומוניקה: הן על-ידי מזהמים יהודים והן על-ידי מזהמים ערבים.

דוד סולומוניקה: סך הכל בזיהום מנסים בסביבת קו מחקרים לנסות לראות מה בדיוק מידת הזיהום וכיצד ניתן להתגבר על זה.

דוד סולומוניקה: תזכרו, זה לא תחום המומחיות שמביע את הדברים היקרים שהמו"פ עוסק בהם.

דוד סולומוניקה: נושא החקלאות פותחה בשומרון חקלאות יהודית.

דוד סולומוניקה: השומרון-בקעת הירדן.

דוד סולומוניקה: בבקעת הירדן החקלאות היא ידועה כבר מזה 30 שנה ויותר.

דוד סולומוניקה: אולי אפשר למצוא מחקרים חדשים על איזה שהיא ירידה בחקלאות.

דוד סולומוניקה: זה אנחנו לא עושים כרגע.

דוד סולומוניקה: נחקרו כ-100 חקלאים בשומרון, בבנימין.

דוד סולומוניקה: והצד היישומי שאחרי שאתה יודע מה הם עושים שעמיתי במו"פ מארגן להם ימי-עיון קבועים.

דוד סולומוניקה: חקלאים, או שהם עובדים איזה פר טיים או שהם עובדים עבודה מלאה, מגיעים לימי-העיון האלה אצלנו וזה סיפור מצליח מאוד.

דוד סולומוניקה: אני רוצה לציין שהמו"פ נמצא בתוככי מכללת יהודה ושומרון באריאל.

דוד סולומוניקה: העובדה שאנחנו יושבים בתוך המכללה שהיא גוף אקדמי מסייעת, הן לפעילות השוטפת והן גם למימון התקציבי שכל חברי אומרים הוא נמוך מאוד.

דוד סולומוניקה: הדבר האחרון שאני רוצה לדווח במסגרת המו"פ התחרותי שאתם שומעים, יזמנו מחקר שאני עוסק בו עם עמיתיי, וראש החברה ומדעי הטבע יכולים בהחלט לעבוד ביחד, בנושא של הקצאות מים לציבור היהודי והפלסטיני באזור שלנו.

ג'מאל זחאלקה: מדריך לשודד המצוי, ככה זה בעזה וככה זה ככה.

דוד סולומוניקה: זה לא לגמרי מדויק, חבר-הכנסת, בוא נאמר אולי זה לא המקום וגם המחקר לא הסתיים, אלא הוא בתחילתו.

דוד סולומוניקה: אחרי שהכיבוש יסתיים.

לאה נס: בואו נשמע, זה מעניין הנושא הזה ואם אתה יכול דווקא כן בנושא של המים זה מעניין.

לאה נס: מדובר על איכות סביבה אז זה גם מעניין.

ג'מאל זחאלקה: זה לא איכות סביבה, זה שוד המים מהפלסטינים, אנחנו מתעסקים בזה, יש יישוב שמקבל עם 20 אלף תושבים ולידו יישוב של 200 תושבים ו-200 מקבלים פי חמש מה-200 האלף.

לאה נס: אתה מדבר עכשיו על העבודה או על המחקר.

לאה נס: אנחנו מדברים עכשיו על המחקר.

ג'מאל זחאלקה: לא מחלוקת המים, הוא נגע בזה.

דוד סולומוניקה: אל תכעס עלי.

דוד סולומוניקה: אל"ף, אני מביע את דעתי, זה המחקר שאנחנו יזמנו ואנחנו עוסקים בו.

דוד סולומוניקה: ואנחנו, איך אומרים, נהיה חכמים בעוד שנה שהמחקר הזה יסתיים.

דוד סולומוניקה: ואולי בסופו של דבר, מה שאמר חבר-הכנסת זחאלקה יתברר כנכון, אני לא יודע מראש להגיד לך.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה עובר ליד מקום שאין להם מים והם מביאים מים בג'ריקנים ולידו הדשא והחקלאות מקבלת את כל המים, אז לא צריך אפילו מחקר בשביל זה.

ג'מאל זחאלקה: צריך עיניים, צריך חוש של צדק.

דוד סולומוניקה: יש עובדה שאנחנו חושבים שהנושא מספיק חשוב כדי לדון בו בכלל, כי עד עכשיו התעלמו ממנו.

דוד סולומוניקה: דבר אחרון, פה דובר על כנס שנערך במשולש.

דוד סולומוניקה: אנחנו כבר שנה ה-15 עורכים והמנכ"לית היתה מוזמנת והיתה נוכחת בכנס שיזם אותו ד"ר אשל, של כל המחקרים בתחומים שונים, היסטוריים, גיאוגרפיים, גיאולוגיים, איכות הסביבה, באמת קשת רחבה מאוד של נושאים.

דוד סולומוניקה: מתקיים כנס שנתי בהשתתפות לא 500, של 200-300 חוקרים מגיעים כל שנה לכנס הזה ויוצא בעקבות הכנס ספר מחקרים.

לאה נס: אבל זה רק החוקרים מאזור?

דוד סולומוניקה: לא רק מהאזור.

דוד סולומוניקה: מוזמנים חוקרים מהאוניברסיטאות השונות ומופיעים ומביאים את דבריהם, כולל חוקרים מהאזור, זה מפגש מפרה מאוד בין האנשים מהאזור לאנשים מחוץ לאזור.

לאה נס: המטרה היא במו"פ האזורי זה לקדם את.

דוד סולומוניקה: אני לא מניח שהכנס ששמענו של 500 חוקרים שכולם היו מהאזור.

לאה נס: אולי כן, אנחנו נשמע עוד מעט.

דוד סולומוניקה: אבל בכנס שאנחנו גורפים כ-200 חוקרים, הנושא מעניין אותם, הם בהחלט באים כולל מאוניברסיטת חיפה ואוניברסיטאות אחרות שהן בהחלט לוקחים חלק בכנס הזה.

דוד סולומוניקה: יוצא ספר שנתי שמסכם בעצם את הנושאים שהועלו בכנס.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: עכשיו הגענו לים-המלח, שוב, אני מקריאה את זה לפי סדר הרשימה שיש לי, לא לפי גודל ולא חשיבות.

שמעון מוזס: המרכז למחקר פיתוח ים-המלח קיים זה 10 שנים.

שמעון מוזס: הוא משמש כמו"פ אזורי של משרד המדע והמועצות האזוריות שלאורך חוף ים-המלח ופועל בחסות אוניברסיטת בן-גוריון ובתמיכת משרד התיירות, הבריאות ואגודת בתי-המלון.

שמעון מוזס: המו"פ עוסק בייזום, עידוד, פיתוח ומימון מחקרים בדגש יישומי בפיתוח אזורי התורמים לרווחת התושבים.

שמעון מוזס: מחקרים אלה מתבססים על המציאות הסביבתית יוצאת הדופן של האזור, המתבטאת בקיום משאבי טבע ייחודיים אשר בצירופם זה יחידים במינם על-פני כדור הארץ.

שמעון מוזס: משאבים אלה הכוללים תנאי מליחות מיוחדים בימה, הרכב חריג של קרני שמש, לחץ חלקי גבוה של חמצן, בוצה שחורה, מעיינות גופרית, צמחיה המכילה צמחים יוצרי מלח שאינם בעלי הרכב של מלח בישול, הגדלים בסביבה נמוכה, אצות בימה בעלות צבע אדום הניתן לניצול תעשייתי ועוד.

שמעון מוזס: צמחים ומיקרו אורגניזמים המתקיימים בתנאים קיצוניים, חום יובש ומליחות, ומהם ניתן ללמוד על תהליכים תאיים בתנאי סטרס.

שמעון מוזס: התכונות המיוחדות הקיימות באזור מיוצרות מקדמה דנן לצורכי ספא וטיפולים רפואיים.

שמעון מוזס: כאשר המו"פ חוקר את השפעתם התרפויטית באופן מדעי ושיטתי, תוך איתור תחומי מרפא חדשים.

שמעון מוזס: בזכות המורשת העשירה של האזור משופע המקום גם בממצאים ארכיאולוגיים אשר גם הם נחקרים בעידוד המו"פ.

שמעון מוזס: המו"פ תומך גם במחקר בתחום החקלאות, החל משיפור פני הקליטה של התמ"ל, המג'הול, הגדל במקום ועד לניסויים לגדל דגי מאכל בבריכות של מי-תהום מליחים.

שמעון מוזס: המו"פ מעודד ותומך גם במחקרים בתחום הביו וננו טכנולוגיה תוך כדי ניצול משאבי הטבע הקיימים במקום לצרכים מיוחדים.

שמעון מוזס: לדוגמה, מחקר מעמיק מתבצע כיום באוניברסיטה העברית בתמיכת המו"פ הבודק את השפעת מלחי ים-המלח על תהליך הזדקנות העור ברמה תאית מולקולרית וגנטית.

שמעון מוזס: ואין צורך פה להרבות מלים על ההיבט הקוסמטי של השאלה הזו.

שמעון מוזס: תחומים נוספים בהם המו"פ עוסק הם מיפוי צמחי מדבר יהודה וניצולם לתעשיית שמנים ארומטיים, תוספי מזון ועוד.

שמעון מוזס: ושימוש בתכונות מיוחדות של ננו חלקיקים בעלי כושר חדירה בממברנות.

שמעון מוזס: מחקרי המו"פ מתבצעים בשילוב עם האקדמיה הישראלית וכמו כן עם מוסדות מחקר שונים בעולם המערבי.

שמעון מוזס: המו"פ עובד בשיתוף פעולה הדוק עם המועצות האזוריות, מגילות ותמר, בנושא תכנון אסטרטגי אזורי, פיתוחים כלכליים בשיתוף עם היחידות הכלכליות הפועלות באזור לרווחת התושבים.

שמעון מוזס: הוא גם פעיל במסגרת הגופים שעוסקים בבעיות עתיד ים המלח, קרי, נסיגת המפלס והופעת הבולעניים ועוד.

שמעון מוזס: לאחרונה נרתם המו"פ לתחום קדום מותג ים-המלח ותנאי הסביבה הייחודים בין היתר על-ידי הפצת ידע לגבי ייחודיות האזור, מורשתו, פוטנציאל הפיתוח שלו, הן בקרב בני-נוער בבתי-ספר באזור תוך פיתוח תכניות לימוד ספציפיות והן במסגרת כנסים לקהלים בוגרים בעלי עניין.

שמעון מוזס: לדוגמה, כנס שני מלח הארץ שהתקיים לפני כחודש.

שמעון מוזס: ומשך מעל ל-100 בעלי עניין לשלושה ימים.

שמעון מוזס: והן על-ידי הפצת חומר באמצעי תקשורת רגילים ואלקטרוניים.

שמעון מוזס: בימים אלה פועל המו"פ להקמת מכון ים-המלח למחקר בהוראה כשיתמקד בהיבטים המיוחדים של ים-המלח, מכון שיפעל בשיתוף אוניברסיטה ישראלית.

שמעון מוזס: במסגרת המכון יופעלו תכניות בתחום רפואה סביבתית, פיתוח, מנהיגות אקולוגית, מורשת האדם, ארכיאולוגיה, גיאולוגיה ועוד.

שמעון מוזס: למותר לציין שהפעילות הענפה שתוארה לעיל לא תוכל לצאת לפועל בלי תנאי מימון מתאימים, כאשר חוסר מימון מהווה גורם מגביל מספר אחד בנושא פיתוח כל התכניות החשובות שציינתי מקודם.

שמעון מוזס: נתבקשתי לתת גם למר דב ליטבינוף, יושב-ראש המועצה האזורית תמר, להגיד כמה מלים בנדון.

דב ליטבינוף: טוב, אמרת כמעט הכל.

לאה נס: איך תמר שותפה?

דב ליטבינוף: תמר שותפה מרכזית במו"פ, במימון וכמובן בראייה לעתיד.

עתליה רוזנבאום: לא מספיק, משרד המדע יגיד.

דב ליטבינוף: משרד המדע יכול להגיד מה שהוא רוצה, אבל המועצה האזורית תמר מממנת יותר ממשרד המדע.

לאה נס: קודם כל, זה חלק מהעניין המו"פ האזורי, הייחוד שלו זה באמת השותפות והקהילה.

לאה נס: אל"ף, זה אמור לקדם את החוקרים המקומיים ואת הנושאים המקומיים.

לאה נס: אז הקטע של המקומי-אזורי זה בסדר, זה לזכותך, זאת אומרת, זה לא להוריד.

לאה נס: ואני אשמח שאתם תתחרו ויהיה פשוט מי עוזר יותר ומי מוסיף יותר.

לאה נס: תתחילו לעשות שקל-שקל, שניים-שניים ולאט לאט נגיע ליותר.

דב ליטבינוף: אנחנו אפילו נותנים יותר, אבל זה כמו שאמרת, זה לא עניין של תחרות פה כרגע.

לאה נס: להפך, צריכה להיות תחרות בונה וזה בסדר.

דב ליטבינוף: אנחנו רואים בזה חלק מרכזי מהפעילות של המועצה האזורית תמר, במו"פ.

דב ליטבינוף: חלק מהפעילות העתידית שלנו, אנחנו מערבים את המו"פ גם כן בתהליכים, כמו שנאמר פה, בתהליכים אסטרטגיים, בחיבור בין שני המועצות שחולשות על ים המלח, מועצה אזורית תמר ומגילות.

דב ליטבינוף: המו"פ מעורב בהרבה מאוד תחומים.

דב ליטבינוף: בין היתר בהקמה, אנחנו נכנסו כרגע לבניית תכנית של הקמה של מכון מחקר במצדה.

דב ליטבינוף: מכון מחקר שיהיה מכון מחקר בחסות אוניברסיטאית, של אוניברסיטת בן-גוריון של מכון מחקר לחקר המדבר בשדה הבקר והטכניון בחיפה.

דב ליטבינוף: אנחנו אפילו נכנסים כרגע עם הטכניון לניסיון של קורס של לימודי אקלים-מוטרפיה, רפואה קלינית במסגרת לימודי האיכות של הטכניון.

דב ליטבינוף: ומכון המחקר הזה הוא מכון מחקר בעצם שייתן גם בסיס למחקר בים-המלח וגם לימוד של מכון שיהיה גם הוראתי בכל נושא ים-המלח.

דב ליטבינוף: אם זה רפואה אקלימית, רפואת ים-המלח, גיאולוגיה, ארכיאולוגיה, תיירות סביבה, תיירות אקולוגית, תיירות אלטרנטיבית.

דב ליטבינוף: וכל הדברים שהמו"פ עוסק זה בעצם המכון שאנחנו מבקשים להקים.

דב ליטבינוף: ואנחנו עושים את התכנית הזאת יחד עם רשות הטבע והגנים ובמעורבות של איגוד אכסניות הנוער, כאכסניה לאזור עצמו.

דב ליטבינוף: אני חושב מהאזור הזה יכולה לבוא באמת בשורה לעולם בהרבה מאוד תחומים.

דב ליטבינוף: ובהחלט אנחנו רואים בו כמנוף לפיתוח של האזור.

דב ליטבינוף: וגם לעידוד קליטה מבחינתנו של שינוי דמוגרפי שאנחנו בעצם כל-כך זקוקים לו.

דב ליטבינוף: ואנחנו פתוחים כמובן היום לקליטה ואני חושב שהמו"פ בכל מה שהוא יוצר, כולל מכון המחקר, יהווה איזשהו מוקד למשיכה של קהלים איכותיים לאזור.

דב ליטבינוף: וכמובן שחסר תקציבים.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: קודם כל נתחיל מהיוזמה הברוכה שלכם, הפיתוח, יחד עם זה אני בטוחה שזה יגרור גם ברגע שגוף עצמו גם כשהוא גדל מהמשאבים של עצמו, זה יגרור גם את המערכת הממשלתית.

לאה נס: זה יאנוס אותה להוסיף את התשלומים הללו.

לאה נס: נכון, בסך-הכל זה ברוך.

עתליה רוזנבאום: אנחנו נבקש מהמועצה להגדיל את ההשתתפות המעט כסף שלנו עושה כל-כך הרבה פעילות.

לאה נס: בסדר, עכשיו זה יהיה הפוך, הפעילות הברוכה שלהם הגדולה תוסיף עוד.

עתליה רוזנבאום: ללא ספק אנחנו באמת מבקשים מהוועדה המכובדת הזאת שתסייע לנו להשיג תקציבים נוספים.

עתליה רוזנבאום: כי כמו שאמרתי בהתחלה, תקציב התמיכות לא קטן במהלך השלוש שנים.

עתליה רוזנבאום: אני אשמח לראות עוד תקציבים כאלה ממשלתיים שלא חל שינוי בהם למרות הקיטון בתקציבים.

עתליה רוזנבאום: לכן ריאלית יש גידול בתקציבים שלהם.

לאה נס: פשוט מאוד הרי אסור לנו להשאיר את תקציב משרד המדע כל-כך נמוך.

דב ליטבינוף: הערה על הנושא הזה, גם הערה למה שידידי פה רמז או אמר, שהמועצה האזורית תמר.

דב ליטבינוף: אני מציע לא לקנא כל-כך כי אנחנו.

לאה נס: אני לא יודעת העשירים צריכים להתנצל, הם עושים דברים ברוכים.

דב ליטבינוף: בדיוק.

דב ליטבינוף: קודם כל, אני לא מתנצל, אבל אני רוצה להבהיר כמה דברים.

דב ליטבינוף: אנחנו מתמודדים במקביל לזה שאנחנו מסתכלים על הפוטנציאל הגדול שקיים בים-המלח ועל העתיד שקיים בים-המלח, אנחנו בחשש גדול מאוד מתמודדים גם עם בעיות רציניות מאוד וקשות מאוד, כמו נושא ירידת המפלס והבולעניים שנפתחים וקריסת תשתיות בים המלח.

דב ליטבינוף: כולל עליית המפלס כתוצאה מעליית בריכות האידוי של מפעלי ים-המלח בצד של אזור בת-ים אלון.

דב ליטבינוף: דבר שגורם לנו נזקים אדירים, מבחינתנו למועצה אזורית תמר.

דב ליטבינוף: במקביל לדברים האלה, הממשלה דורשת מאתנו להשתתף בתשתיות, זאת אומרת, בפרוייקטים לאומיים שעולים הון אדיר, דורשת ממועצה אזורית תמר להשתתף בזה.

דב ליטבינוף: ובמקביל מביאה אותנו, הצד האחר של הממשלה, מביא אותנו לפשרה עם הערים: דימונה, ערד וערבה תיכונה, לחלק מהארנונה שאנחנו גובים באזור לתת בעצם לערים האלה.

דב ליטבינוף: מה בעצם גורע מהאזור תקציבים.

לאה נס: טוב, האמת כל הנושאים הללו לא כל-כך קשורים.

דב ליטבינוף: לא, זה גורע מהם תקציבים שבעצם יכלו ללכת לפיתוח, לעתיד.

לאה נס: אף אחד לא אמר שאם לא דורשים מכם את זה, הייתם משקיעים בזה יותר, אבל זה לא העניין.

דב ליטבינוף: בוודאי שכן.

דב ליטבינוף: בוודאות מוחלטת.

דב ליטבינוף: אנחנו השנה קיצצנו בתקציב המו"פ מכוון שלקחו מאתנו כסף, היינו צריכים להוריד 8 מיליון ש"ח.

עתליה רוזנבאום: 8 מיליון ש"ח הורדתם מתקציב המו"פ?

דב ליטבינוף: מתקציב המועצה, הורדנו 8 מיליון ש"ח.

דב ליטבינוף: אין אפשרות כזאת, או שאני סוגר בית-ספר או שאני מוריד בתקציב המו"פ.

יעל מאור: אל"ף, אנחנו באמת לא מו"פ עשיר, חסרים לנו תקציבים.

יעל מאור: אנחנו סך-הכל יש לנו בקשות להצעות מחקר ופעילות, דווקא מכיוון שאנחנו יושבים בים-המלח.

לאה נס: אני בוועדה הזאת לא באה לדרישה למשרדים הממשלתיים לתקציבים, אבל אני אומרת שיש קשר, כי סך-הכל כמו שאמרו, במדינה שלנו שיש מו"פ אזוריים, לא דבר מקובל, והחלק של האזור והמועצה והרשות הוא חלק נכבד וניכר.

לאה נס: זה חלק מהדינמיקה כך שזה מאוד ברור שזה יהיה על-חשבון וזה יהיה חלק מהדבר שהרשות או האזור לוקחים על עצמו, אחרת זה לא היה קם, זה היה קם באיזה אוניברסיטה וזה לא היה קשור בכלל למועצה תמר או למועצה אחרת.

לאה נס: אבל אני לא באה להוריד, אני באה להוסיף, אבל אני פה בקטע של משרד המדע בשביל להיאבק שכל התקציבים הכלליים שלו יהיו יותר גדולים, ואז גם התקציב הזה.

יעל מאור: אני רק רוצה להוסיף לדילמה הזאת, אנחנו כמו"פ מצד אחד משקיעים בפרוייקטים ומחקרים לפיתוח האזור, ומצד שני, דב הסביר שאנחנו גם פועלים להגדלת התעסוקה באזור על-ידי קליטת חוקרים.

לאה נס: זה חלק מהרעיון של המו"פ האזורי זה גם לעודד חוקרים עולים.

יעל מאור: אבל יש איזשהו סף תקציבי או Sid many שאנחנו צריכים להבטיח לעצמנו כדי שנוכל לקלוט חוקר אחד או שניים.

יעל מאור: מבחינתנו, אני מאמינה שזה גם בכל אזור פריפרי להביא חוקר זה גם להביא אותו לגור באזור עם המשפחה שלו וזה התחייבות כספית, לא רק לשנה, זה לטווח של שנים.

יעל מאור: ומהבחינה הזאת אנחנו במצוקה, כי אין לנו היום את האפשרות הזאת להתחייב.

יעל מאור: מצד אחד לוחצים עלינו להגדיל את החוקרים, ואנחנו רוצים כי יש לנו חוקרים, ואין כמו החוקרים באזור, כמו שהוזכר פה, שהם main date לפיתוח האזורי, לא החוקרים באוניברסיטאות.

יעל מאור: ואין לנו מספיק תקציבים להזמין אותם, כי אין לנו אפשרות להתחייב לטווח רחוק.

עתליה רוזנבאום: להזכירך, שתקציב המדינה כי החוק הוא תקציב לשנה אחת ולכן הבעיה שהיא אומרת בעיה כללית.

לאה נס: כל תקציבי המו"פ הם בעייתיים, כי זה צריך להיות חמש שנתי ולא תלת שנתי, לכל המחקרים.

ג'מאל זחאלקה: תקציב לעוד חמש שנים, נגיד בתי-ספר, אוניברסיטאות, מוסדות.

ג'מאל זחאלקה: זה לא שנתי.

לאה נס: ות"ת אותו דבר, מו"פ באופן כללי.

ג'מאל זחאלקה: היוצא מן הכלל הוא המו"פ, הוא לא הכלל.

לאה נס: ולהפך מו"פ דווקא שמחקרים הם ארוכי טווח, זה דבר ראשון שהיה צריך להיות שהוא כמו שאתה אומר, תקציב רב שנתי.

ג'מאל זחאלקה: גם להביא אדם איכותי זה בעיה, כי אם אתה לא מתחייב והוא יודע שיהיה לו עבודה בעוד חמש שנים.

לאה נס: כן, אבל זה כבר דיון שעשינו אותו עכשיו במסגרת מו"פ 2005 , שכל הרעיון הוא שהתקציב גם מו"פ של המדען הראשי, לא משנה שזה לא קשור עכשיו, הוא יהיה רב-שנתי.

לאה נס: ברגע שיהיה את ההישג שזה יהיה רב שנתי, זה ישליך על כל המו"פ בכלל.

לאה נס: שמו"פ מעצמו מחקר ופיתוח אף אחד לא עושה מחקר לא לחודש, לא לחודשיים ולא לשנה.

עתליה רוזנבאום: כרגע הודיעו לי, סליחה, פשוט שכחתי, הם דיברו על תמיכות ולגבי המחקרים לראשונה יש לנו הרשאה למחקרים לשלוש שנים.

עתליה רוזנבאום: וזה הישג שהשגנו.

לאה נס: זה אמרנו, אני הבנתי שהמחקר עצמו מקבל שלוש שנים.

עתליה רוזנבאום: לא, זה חדש לגמרי.

עתליה רוזנבאום: תקציב לשלוש שנים, אבל סוף סוף קיבלנו הרשאה.

עתליה רוזנבאום: זאת אומרת, כשהוא מקבל תקציב, הוא יודע ששלוש שנים הוא יהיה מתוקצב בענין הזה.

עתליה רוזנבאום: זה חדש.

לאה נס: המחקר עצמו, לא הבסיס?

עתליה רוזנבאום: לא התמיכה.

אברהים יחיא: אני כבר פחות משנה מנהל את המרכז.

אברהים יחיא: והמרכז הוא בכפר קרא, הוא מייצג אוכלוסייה פחות או יותר כ-230 אלף תושבים.

אברהים יחיא: רציתי להדגיש פה שהוא המרכז המחקרי היחיד שנמצא בכלל שם.

אברהים יחיא: אין שום מרכז מחקר חוץ מהמרכז הזה.

אברהים יחיא: המרכז הוא בן 4 שנים.

אברהים יחיא: הוא נמצא בשלבי הקמה רציניים.

אברהים יחיא: בעניין התקצוב, ד"ר שרקיה אשר מבצע את המחקר הזה, זו השנה השלישית שלו למחקר.

אברהים יחיא: וזה בעיה רצינית, אם תגיד לו: "עכשיו לך הביתה, אין לך כסף יותר, המחקר שלך לא מתמשך".

אברהים יחיא: זה בעיה רצינית, אנחנו רוצים לוודא שהמחקר הזה מתמשך.

אברהים יחיא: והוא לא מתמשך בגלל שהתקציב לשלוש שנים נגמר.

אברהים יחיא: ואנחנו לא קיבלנו תקציב נוסף למחקר הזה.

אברהים יחיא: אנחנו מהשנה הזאת עד נובמבר הגשנו 32 הצעות מחקר.

אברהים יחיא: 32 הצעות מחקר בסך-הכל אנחנו זכינו בארבעה מחקרים ממשרד המדע.

אברהים יחיא: אנחנו מקווים לזכות למחקרים ממשרד איכות הסביבה, גם עוסקים בתחום הזה.

אברהים יחיא: ואת הפוטנציאל האדיר הקיים לא מנצלים אותו, אין משאבים כלכליים שאפשר לנצל את הפוטנציאל הקיים בשטח.

לאה נס: מי מהאזור, חוץ ממשרד המדע, על-ידי מי אתם עוד?

אברהים יחיא: אנחנו אמורים לקבל כסף מהרשויות המקומיות.

אברהים יחיא: השנה הזאת קיבלנו אפס גרוש מהרשויות המקומיות.

אברהים יחיא: לא קיבלנו שום דבר, אנחנו פנינו אלף פעם ופעם וכולם בוכים, "אין לנו תקציב, אין לנו תקציב".

אברהים יחיא: למרות ששתי רשויות מקומיות נמצאות בוועד המנהל שלנו והם יש להם רצון עז לתמוך.

אברהים יחיא: מה שעשו, הם נתנו לנו שני פקידים, אין להם כסף, "אז תיקחו מזכירה ועוזר" במקום כסף, אין להם את הכסף.

לאה נס: אז אולי אני אפנה פה גם למנכ"לית משרד המדע וגם ליושב-ראש הוועדה, מה עושים במקרה כזה, אני מבינה שהם מתוקצבים רק על-ידי משרד המדע והם לא מצליחים לקבל את הכספים.

לאה נס: אני מבינה שהמו"פ האזורי חייב להיות קודם כל הבסיס שלו תשלומים או תמיכה מהאזור, אני לא יודעת כמה אפילו אחוז באותו מקרה, חלק ממשרד המדע.

עתליה רוזנבאום: זה לפחות 10 אחוז.

לאה נס: 10 אחוז הם צריכים לקבל מהאזור.

אברהים יחיא: אנחנו בשנים שעברו קיבלנו, אבל השנה אין להם תקציבים, יש להם מצב קשה במועצות.

עתליה רוזנבאום: הם אמרו לשנת 2005, או אתה מדבר על שנת 2004?

אברהים יחיא: אני מדבר על 2004.

אברהים יחיא: אנחנו קיבלנו במקום לקבל כסף נתנו אנשים שיעזרו לנו.

אברהים יחיא: יש להם רצון בהחלט, אין ספק.

עתליה רוזנבאום: אני רק רוצה להרחיב את מה שאת אמרת, אני פניתי בעצמי אל ראשי המועצות ואני נפגשת עם ראש המועצה שמארח את המו"פ, המועצה של כפר קרע, אני יודעת בוודאות שהם מעונינים ורוצים להשקיע במו"פ הזה ולהרחיב אותו ולתת תקציבים מעבר לזה.

עתליה רוזנבאום: אני חושבת שמה שמיוחד במו"פ הזה, ופה נאמר ברוב הצניעות, שמהרגע שהגיע מנהל המו"פ, המו"פ קיבל זריקת עידוד חדשה.

עתליה רוזנבאום: זה היה במצב מאוד מאוד גרוע, היה כיוון של ירידה.

עתליה רוזנבאום: אני מנסה למצוא את המלים היותר עדינות.

לאה נס: יחסית שאני מסתכלת על מספר חוקרים, חוץ מהגדולים, זה דווקא נחשב מו"פ אזורי גדול, 13 חוקרים.

עתליה רוזנבאום: גבירתי היושבת-ראש, אילו היית באה לבקר במו"פ הזה לפני שנה וחצי, היית מוצאת מבנה, היית מוצאת קצת אנשים עם רצון טוב אבל לא היה שמה גוף ניהולי חזק.

לאה נס: רק רגע, אז אין שמה 13 חוקרים כמו שמצוין פה?

אברהים יחיא: יש.

עתליה רוזנבאום: זה חדש, הכל אודות לפעילות המאוד חזקה.

לאה נס: אבל את החלק ממשרד המדע אתם מקבלים?

אברהים יחיא: בהחלט כן.

אברהים יחיא: אני אומר שהפוטנציאל הקיים הוא אדיר.

אברהים יחיא: אני אומר שהמו"פ עצמו הוא רעיון נהדר.

אברהים יחיא: אנחנו צריכים דבר כזה.

אברהים יחיא: בסך-הכל האוכלוסייה הערבית היא פריפרית.

אברהים יחיא: מה חוץ מזה?

אברהים יחיא: אז הם באמת רוצים לתמוך, לעשות קצת שוויון, אז בקשה, תתמכו.

אברהים יחיא: יש לנו בעיה רצינית בתשתית.

אברהים יחיא: למשל, להקים בניין.

אברהים יחיא: צריך לגייס כספים, מאיפה אפשר לגייס?

אברהים יחיא: אנחנו עכשיו יש לנו מגייס כספים שהוא עושה מאמצים בשביל לגייס.

אברהים יחיא: אפשר לגייס למחקר היום כספים, זה דבר לא פשוט.

אברהים יחיא: ולהגיד לך את האמת, כל המאמצים המבורכים שעושה אותם שר המדע.

אברהים יחיא: אני יודע את זה טוב מאוד, עושים מאמצים אדירים, לא בשביל להגיד את זה, לשים עם כל הכבוד את האמת.

אברהים יחיא: אבל לקבל 300 אלף ש"ח למחקר במשך שלוש שנים, סליחה, זה בוקט מני, לקנות מכשיר רציני היום זה מעל 300 אלף ש"ח.

אברהים יחיא: אז באמת אנחנו הולכים לאנשי התעשיה, מבקרים אצלם, מבקשים את תמיכתם.

אברהים יחיא: אנחנו עושים כל האפשר בשביל לקדם את המו"פ.

אברהים יחיא: והמו"פ באמת זה פתח רציני לעשות שינוי משמעותי באזור אצלנו.

אברהים יחיא: ואנחנו מבקשים את תמיכתם, פשוט מאוד ככה.

אברהים יחיא: דבר שני, אנחנו היום מקדישים חוץ מהמחקרים האקדמיים, מקדישים על החינוך המדעי.

אברהים יחיא: יש גב רציני מאוד בחינוך מדעי אצלנו ואנחנו יודעים שמערכת החינוך במגזר הערבי במיוחד, לא במצב הכי טוב שיש לה.

אברהים יחיא: ואצלנו פונים למאות תלמידים לעשות עבודות חקר.

אברהים יחיא: אני מניח שכולם, כל המו"פ יש להם את אותה התופעה.

אברהים יחיא: אנחנו בשביל להקים להם גם מעבדות, מעבדה כימית, מעבדה ביולוגית, מעבדות חוץ סביבה, דברים בסיסיים, אלמנטריים.

אברהים יחיא: אין לנו את התקציבים לזה.

אברהים יחיא: אם אתם באמת רוצים לעשות פוש רציני לאזור הזה או לפריפריה, אז תנו, תנו את כתף, פשוט מאוד.

אברהים יחיא: זה עניין די פשוט.

אברהים יחיא: לפחות להכפיל את התקציב, פשוט מאוד.

אברהים יחיא: דבר שלישי, יש לנו חוקרים די טובים.

אברהים יחיא: החוקר מתחיל שלוש שנים, הוא באמצע המחקר, הוא מתמצא בכל הדברים ואחר כך: "יאלה, לך הביתה, אין תקציב".

אברהים יחיא: אנחנו מבקשים, תנו משרות, משרה, שתי משרות, שלוש משרות למו"פ, משרות קבועות.

אברהים יחיא: לא שעבר השנה בהצעת המחקר, גמרנו, עוד כמה זמן אין לו מה לעשות.

אברהים יחיא: זה אי אפשר לבנות על זה.

אברהים יחיא: בשביל לעשות שינוי אמיתי ולקדם את האזור, צריך לחשוב.

לאה נס: אולי לאופי שבאמת של האזור שלך, בסך-הכל אתה רואה שכל המו"פ האזוריים כן מצליחים לבנות עם השנים, עם התמיכה של האזור עצמו, את השרידות הזאת כמו שקוראים לה.

עתליה רוזנבאום: אנחנו נרצה שוועדת המדע תסייע לנו להשיג תקציב חד-פעמי של 10 מיליון ש"ח, כולם נהיה מרוצים.

עתליה רוזנבאום: זה לא הרבה יותר מדי, אבל פה לכל המו"פ.

עתליה רוזנבאום: זה יהיה Ap grading מאוד גדול ומה זה בשביל לאה נס להשיג כזה דבר.

לאה נס: זה סיכום הישיבה, יהיה נס.

אברהים יחיא: יש נושא שהוא חשוב אצלנו באזור והוא באמת קידום מעמד האישה.

אברהים יחיא: במה מתבטא מעמד האישה?

אברהים יחיא: מדברים מעמד האישה, בלה,בלה.

אברהים יחיא: החלטנו במו"פ השנה לקדם מעמד האישה במדע , עשינו פרוייקטים למשל יש לנו בתחום החקלאות, בתחום צמחי מרפא.

אברהים יחיא: והחלטנו השנה להכשיר 35 נשים שיעסקו בתחום צמחי מרפא, להפיק שמנים אתריים ולשווק את זה לכל מיני תעשיות.

אברהים יחיא: ואנחנו מנסים לגייס כסף לזה.

אברהים יחיא: משרד המדע אין לו לתת לנו בעניין הזה, אבל אני מבקש מכם, תגידו לנו לאן לפנות לבקש לתמוך בעניין.

אברהים יחיא: בתור מעמד האישה, תגידו לנו לאן לפנות.

לאה נס: במשרד התמ"ת מקדמים פרוייקטים שבאמת מיועדים רק לנשים וזה באמת דרך המסגרת הזאת אפשר לפנות, כמו שאתה אומר, מתקציב המדע כבר, משרד המדע הם נורא בסדר אתה רואה אתך.

לאה נס: אז באמת משרד התמ"ת שמקדם הכשרה של נשים בכלל, בהחלט אפשר לשלב את הפרוייקט הזה.

אברהים יחיא: אנחנו פנינו, אנחנו לא התקבלנו בחיוב, בגלל שזה לא מתאים בדיוק למסגרת שלהם.

אברהים יחיא: פשוט מאוד, יש להם מסגרת מיוחדת, הם מסבירים את זה.

אברהים יחיא: וזה לא מתאים למסגרת שלהם, פשוט מאוד.

לאה נס: תנסה להתאים את הפרוייקט הזה למסגרת הנכונה.

חאלד מטר: אני חוקר במו"פ, אפשר להגיד מילה.

לאה נס: כן.

חאלד מטר: אני חוקר שעבדתי במכון ויצמן 13 שנה.

חאלד מטר: אחרי 13 שנה אני נזרקתי לכביש ישר.

חאלד מטר: אני בן 40, לא מבקש רחמים מאף אחד, אבל אני אומר זה לא פייר, אני 13 שנה עבדתי במכון, עבדתי חוקר.

חאלד מטר: כרגע אני מחפש עבודה.

חאלד מטר: יש לי כל הניסיון הדרוש ואני כימאי מוצלח והיה לי מאמרים בינלאומיים, לא משנה לא זה.

חאלד מטר: אני התחלתי עכשיו לעבוד במו"פ, בשבילי זה אור חדש.

חאלד מטר: אני חושב שזה יקבל, אני רוצה שזה יגדל ויפרח.

לאה נס: מה שבטוח ממה שאני פה ממשרד המדע, בתקציב הזה לא יקבל.

חאלד מטר: לא, אני רק אמשיך את זה כמה מלים.

חאלד מטר: כי כמוני מאות, אני רוצה להגיד שבאזור המשולש ולא הזכירו מספרים, יש מאות.

חאלד מטר: זה פוטנציאל אדיר, יש דוקטורנטים, פוסט דוקטורנטים בתחומי הפיזיקה, הכימיה והחקלאות.

חאלד מטר: יש באזור המשולש גם פוטנציאלים חקלאיים, דברים מיוחדים שהם שייכים לכל הארץ.

חאלד מטר: אפשר לפתח שמה מחקר מיוחד בתחומים שונים שכולם מתעניינים בהם, מכון וולקני ומכון ויצמן.

חאלד מטר: אפשר לעשות כל מיני שיתופי פעולה.

חאלד מטר: חסר דבר אחד פשוט, ובשבילי הוא קשה, בשביל זה אני חושש, דברים בסיסיים, אנחנו לא מדברים על מכון מחקר, מכון זה מילה גדולה.

חאלד מטר: אנחנו מחפשים מעבדה פשוטה, מעבדה שאפשר לעשות בה ניסויים הכי פשוטים שבעולם.

חאלד מטר: זה אני חושב שמגיע לנו שמשרד המדע יתמוך בנו להקים מעבדה קטנטונת, ומכאן לתת לנו לעבוד לבד, לפחות התמיכה ההתחלתית הזאת, היסודית.

לאה נס: תודה.

לאה נס: עכשיו הגענו לחצבה.

אריה הייליג: קרוב לשנה בתפקיד.

אריה הייליג: האמת שאני לא תכננתי, אבל כל הסיפור הוא במספרים.

אריה הייליג: ואני איש פיזיקה של הקרקע ומשוואות זרימה זה מה שעשיתי וזה מסתכם בסוף במספרים, 3,5 מיליון לחלק ל-10 מרכזים, לקחת עלות של מנהל חוקר ועוד קצת משרד והוצאות קבועות, זה כל הסיפור.

אריה הייליג: אבל עכשיו אני אגיד את הדברים שאנחנו עושים בערבה.

אריה הייליג: הערבה, אני מקווה שיפתח לא יקפוץ, אני חושב שהאזור החקלאי המוביל של מדינת ישראל.

אריה הייליג: באמת יצירה יוצאת מהכלל.

אריה הייליג: אבל החקלאות באיזשהו אופן מגיעה, לא להגיד לרוויה, אבל מתקרבת למקום הזה.

אריה הייליג: והאזור חייב להתפתח בכיוונים אחרים.

אריה הייליג: מה עוד שהחקלאות אמנם בדלת הקדמית אנחנו מייצאים פלפלים והכל נפלא, אבל בדלת האחורית אני אזמין אתכם לסיור ואז תראו את הבעיות שנוצרות שזה בדיוק המקום שהמו"פ האזורי יכול ובעצם מתערב.

אריה הייליג: להזכיר לכם את הפתיח של הדברים שלי.

אריה הייליג: הנושאים שאנחנו מתעסקים אתם, ואני אשמח גם בעקבות מה שאתה אמרת, מיצוי של צמחי מדבר, כיוון שאחת החוקרות אצלנו היא ביולוגית מולקולרית, מיצוי של צמחי מדבר לצמחים היתרואפויטים או לצמחים של הדברה ובטח בנושא של חקלאות אורגנית.

אריה הייליג: אני עכשיו מתוקף קרבה שיש לי קצת לעניין, מקדם נושא שיכול להיות מאוד טוב, נושא של ניצול אנרגיה מתחדשות, שמש, רוח וביו-מאסה, אנרגיות שמתאימות, אני מקווה לאג'נדה של מדינת ישראל.

אריה הייליג: ובטח שמתאימות לאזור.

אריה הייליג: מעורבות שלנו בנושא החקלאות זה אל"ף, בתחום של ניצול מים, מחזור מים וניצול יותר נכון ויותר חכם של המים שיש באזור, האקוויפרים המלוחים שנמצאים מתחתנו ומי השיטפונות שאנחנו מנסים להשיב אלינו לפני שהם יזרמו לים המלח.

אריה הייליג: וגם כמובן נושא של הדברה משולבת על-מנת לעמוד בתקנים של השוק האירופאי והשוק היפני שהיום כל נושא הריסוסים הוא בדמנו.

אריה הייליג: אז אלה הנושאים שאנחנו עובדים ברמת המחקר היישומי.

אריה הייליג: עוד פעם, כשרואים את הרשימה הזאת ויודעים גם את התקציב שלי, אז שואלים איך זה קורה?

אריה הייליג: אז איך זה קורה?

אריה הייליג: זה קורה בזכות שיתופי פעולה ובזכות כל מיני "טרמפים" שאנחנו תופסים ואנשים תופסים עלינו.

אריה הייליג: ואיכשהו אנחנו מצליחים להציג גם את הרשימה הזאת, אבל זה בטח לא מצב בריא או כמו שאני הייתי רוצה שהמו"פ יעבוד.

אריה הייליג: נושא שני משלים למחקר היישומי, זה הנושא של המדע וקהילה.

אריה הייליג: זה מן הסתם נישה שהיא מאוד חזקה אצלנו.

אריה הייליג: תמיכת המועצה, לצערי ראש המועצה שלנו גם כן, חשבתי על הטריק הזה שהיא תבוא, כי היא מאוד תומכת, אבל היא לא יכלה להגיע היום.

אריה הייליג: המועצה תומכת במינימום הנדרש.

אריה הייליג: למה לא יותר?

אריה הייליג: כי המועצה לא יכולה ביותר.

אריה הייליג: אבל את המינימום הנדרש בשביל לעמוד בקריטריונים, המועצה נותנת.

אריה הייליג: אבל הנה לקראת סוף 2004 פתאום נתגלה אצלם איזשהו מקור כספי נוסף, העבירו את הכסף ב-no time כמו שאומרים, העמדנו פרוייקט של אנרגיה מתחדשת בבית-הספר התיכון.

אריה הייליג: וכבר התיכון כולו מייצר חשמל, הקמנו שמה מערכת והתלמידים שומרים אנרגיה ויש הרבה פעילות.

אריה הייליג: אבל זה כסף שעזר לנו להעמיד איזה שהיא פעילות.

אריה הייליג: אנחנו גם מעורבים קצת בנושא של המאבק הפנימי בתוך הערבה, מחצבות הפוספטים בצים, יש חלק שהם בערד, מצד שני מפעלי הפוספטים זה משלם הארנונה מספר אחד, 50 אחוז אם אני מכיר נכון את המספרים.

אריה הייליג: אנחנו מעורבים בנושא של שימור מול פיתוח, ארץ המכתשים, לידינו זה ארץ בראשית או כל הנופים הקדומים שאנחנו רוצים לשמור ולשמר אותם מצד אחד, אבל מצד שני אנחנו רוצים להתפתח ברמת החקלאות.

אריה הייליג: ומיזמי תיירות, אז כל הנושא של שימור מול פיתוח, זה נושא שהמו"פ העלה לדיון הציבורי וטוב שקרה.

אריה הייליג: מבחינת החזון שלנו הוא ממש מצומצם, אני מוכרח להודות, אנחנו היום ארבעה חוקרים, אחד מהם הוא עולה חדש, עיקר הכסף הוא ממשרד הקליטה.

אריה הייליג: מכיוון שזאת ההצלחה, אנחנו מתכננים לקנות עוד עולה חדש.

אריה הייליג: דובר על זה שעולה חדש לקלוט אצלנו זה אדם עם משפחתו שצריך לעבור לגור באזור.

חאלד מטר: אני מוכן לבוא.

אריה הייליג: אתה לא תעמוד בקריטריונים של עולה חדש, לצערי.

אריה הייליג: ויש לנו עוד חוקר תושב המקום שצריכים למצוא את הדרך לפתות אותו לבוא להיות חוקר במו"פ.

אריה הייליג: נקודה אחרונה, כבר אנחנו מתחילים לדבר עליה וזה טוב, יש יזמות שעל פניו נשמעת מאוד גדולה, Bragging the rift , אותו פרוייקט אי אוניברסיטאי שאמור להיות בנק הגנום הגדול ביותר בעולם של כל ייצור חי על פני כדור הארץ, הגנום שלו יהיה מאופסן באיזשהו אי אוניברסיטאי שהכניסה אליו תהיה בפספורט, שיושב באזור הערבה התיכונה, בין ירדן לישראל.

אריה הייליג: כרגע זה איזשהו מיזם של ישראל עם אוניברסיטת קורנל, אונברסיטת סטנפורט.

אריה הייליג: אני העברתי כבר את המידע הזה למשרד המדע, אני חושב שאנחנו צריכים למצוא דרך שלא ייווצר מצב שאיזה יזמות רצה והמדינה לא יודעת או לא מצליחה להתחבר אליה.

אריה הייליג: אני עוד לא יודע איך המו"פ האזורי ואיך משרד המדע מתחבר, אבל זה נושא שאני מאוד רוצה שנהיה ערים אליו.

עתליה רוזנבאום: אני מאוד מופתעת מדבריך אני חייבת להגיד, משום שרק לפני יומיים כמדומני, ביום חמישי, סיפרתי לך שמשרד המדע מעורב בעניין הזה ואנחנו נחבר אותך פנימה.

עתליה רוזנבאום: אז פשוט אני מופתעת מזה שאתה אומר שאתה לא יודע.

אריה היילינג: אני עדיין לא יודע, כי עוד לא אמרת לי.

עתליה רוזנבאום: אמרתי לך ביום חמישי.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: עכשיו אנחנו באגודת הגליל.

עסאם סבאח: אני אמנם המנהל המדעי של המרכז, אבל אני עם המרכז מאז תחילתו בשנת 1994.

עסאם סבאח: כעוזר מחקר, עוד לא קיבלתי אז את הדוקטורט, אבל אחר-כך כחוקר ושוב כחוקר בכיר משנת 1993 שחזרתי.

עסאם סבאח: במו"פ אנחנו מתמקדים, מאז תחילתנו, היה ברור לנו שאנחנו הולכים להתמקד בנושא שהוא מאוד כאוב, גם לאוכלוסייה הערבית ובכלל למגזר הכפרי, המזרחי תיכוני, אמנם הוזכר ככה הנושא של המים, נושא המים בנושא של שפכים, וזכינו להיכנס לנושא הזה בדלת הגדולה שלו.

עסאם סבאח: דרך קודם כל, תמיכה קטנה של משרד המדע.

עסאם סבאח: לאחר מכן אנחנו קיבלנו תמיכה גדולה יותר לפרוייקט אזורי, שיתוף פעולה אזורי מצרי-פלסטיני, ואנחנו היינו ועדיין ממשיכים.

עסאם סבאח: ומהעבודה הזאת שהיא עבודה במקרו שהיא גם אזורית וגם יישומית, אנחנו בשולי הדברים גם משלבים את הנושאים ה-ננו.

עסאם סבאח: ואחד המחקרים בשולי הפרוייקט הגדול הזה.

לאה נס: ל-ננו צריך הרבה מאוד כסף.

עתליה רוזנבאום: הוא התכוון ל-ננו תקציב.

לאה נס: חשבתי שהוא מרקיע שחקים.

עסאם סבאח: אנחנו מיישמים את הטכנולוגיות מה שאנחנו קוראים להם טכנולוגיות מתאימות לאזורים כפריים מצד אחד.

עסאם סבאח: מצד אחד, אנחנו מנסים ללמוד ב-ננו טכנולוגיה את היווצרות המים וגנטיקה של היווצרות מים במערכות כאלו, במערכות מים, וזה אחד המחקרים שהוא ממומן על-ידי משרד המדע.

עסאם סבאח: ואחר כך תחרותי.

עסאם סבאח: ומקשרים גם בין הסביבה לבין עוד נושא אחד שהוא גם נושא שבנינו לו תשתית מסוימת שיש לנו גן בוטני שנמצא ליד כפר כנא.

עסאם סבאח: תכף אני אדבר קצת על הגן הבוטני בגלל הקהילה ומדע, מדע וקהילה, כי זה מאוד חשוב.

עסאם סבאח: אז מקשרים בין שניהם בנושא גג, שהוא מקשר בין סביבה לבין צמחי מרפא, כך אנחנו קוראים לו, את נושא הביו-טכנולוגיה.

עסאם סבאח: זה נושא שצמח בתחילתו במימון שבמבורך על-ידי משרד המדע, יצא מזה גם חברה וסטארט-אפ.

עסאם סבאח: קודם כל, סטארט-אפ ואחר כך חברה.

עתליה רוזנבאום: אחד המוצלחים ביותר שיצא בעצם מהמו"פ, זה הועבר לחממות.

עסאם סבאח: בקצרה, הוא עבר לחממה, אחר כך לחברה והשקעה היום בשווי של 20 פלוס אולי יותר גם של מיליון דולר.

עסאם סבאח: שזה אחד הדגלים של הביו-טכנולוגיה בישראל, שנקראת אינזומטק.

עסאם סבאח: אז היא יצאה מעבודה, והחוקר עצמו שהוא יצא ויצא לחברה הוא חזר עכשיו להתחיל פרוייקטים חדשים.

לאה נס: איך קוראים לחוקר?

עסאם סבאח: ד"ר סבחי בשיה.

עסאם סבאח: במעריב היתה כתבה מאלפת על האנזימים לפני חודש.

עסאם סבאח: ויש לנו גם חברות אחרות.

עסאם סבאח: אבל בקצרה מה שראיתי להגיד, אנחנו הצלחנו לצאת ככה קצת החוצה והצלחנו.

עסאם סבאח: ומפתיע אותי שגם אנחנו לא מצליחים כל-כך בפנים, אפילו במחקר התחרותי כמו שאנחנו מצליחים החוצה.

עסאם סבאח: למרות שיחס או התחרות, כאילו כמה זוכים מסך-הכל שאנחנו מגישים, או מסך-הכל אנשים שמגישים, וגם אח הפרוייקטים הלאומיים שיש להם, יש לנו בעצם שני פרוייקטים, גם ב-SDR שאנחנו מקבלים עכשיו, שמה אחוז הזכיה הוא הרבה יותר נמוך ואנחנו מצליחים.

עסאם סבאח: ואם נשווה את זה עם סך-הכל התמיכה של משרד המדע, זה מצחיק.

עסאם סבאח: זאת המילה שאני רוצה להגיד, זה מצחיק, ועם כל הרצון הטוב של משרד המדע ועם כל הרצון הטוב והתמיכה ואנחנו מכירים כמה הם תומכים והמנכ"לית בעצמה היא אוהבת אותנו.

עסאם סבאח: זה לא מספיק, הם לא יכולים יותר.

עסאם סבאח: והבעיה היא כאובה, אנחנו מדברים על מחקרים בקנה מידה גדול, אנחנו מפרסמים גם הרבה.

עסאם סבאח: לא רק עושים מחקר יישומי שהוא בשביל החקלאים, אנחנו אוספים חקלאים, יש לנו ועד של חקלאים עכשיו שבמקום, אתם מדברים על אזורי חקלאות, מקום שהם לא ידעו שיש חקלאות חוץ ממטעי זית באזור סכנין, היום יש לנו, על סמך העבודה שלנו שאנחנו ביצענו, לספק להם מים באיכות יחסית טובה.

עסאם סבאח: יש 600 דונמים של פירות, של נקטרינה וכו'.

עסאם סבאח: והחקלאים התארגנו, בהתחלה שכנענו אותם, ב-95, ניסינו לשכנע אותם להשתמש במי קולחים לא רצו, היום הם רבים על מי קולחים.

עסאם סבאח: ביקשנו מהם שיעשו ארגון.

עסאם סבאח: ועכשיו אנחנו מדברים על שדרוג כל מערכת הטיפול בשפכים בסכנין על-סמך הפרוייקט שלנו.

עסאם סבאח: זה פרוייקט בעלות 5 מיליון ש"ח שאנחנו כנראה נתמוך בו מבחינה הנדסית-טכנולוגית.

עסאם סבאח: וכבר יש קבלה עקרונית ממנהלת הביוב הארצי לפרוייקט שלנו ולהצעת התכנון הראשי.

עסאם סבאח: זאת אומרת, מצד אחד אנחנו רואים יישום ורואים עבודות שהם ב-ננו.

עסאם סבאח: אנחנו עושים עבודות על קיבוע בקטריות בתוך מיקרוג'לים כדי שישפרו את פעילות הניטרפיקציה, סתם דוגמה, ככה שאנחנו מנסים לשלב בין זה לזה.

עסאם סבאח: ולזה צריך כח-אדם שהוא מתאים, הולמים, כמו שהטכנולוגיות שלנו הולמות.

עסאם סבאח: וכח-אדם שהוא צריך לעבוד בשקט תעשייתי, שאין לנו.

לאה נס: זה ברור.

עסאם סבאח: זהו, זה לא ברור.

עסאם סבאח: אבל מצד אחד אני קורא שבפרוטוקול של שנה קודמת, שבאותה ישיבה, נזרק הנושא של ות"ת.

עסאם סבאח: שאולי ועדת המדע תוכל לעשות ולקדם את הנושא.

עסאם סבאח: לצערי או למיטב ידיעתי, לא נשא דבר בזה.

עסאם סבאח: והדבר לא התקדם הלאה.

עסאם סבאח: כך שמסופק חלקי משרות, לא משרות, חלקי משרות לחוקרים.

עסאם סבאח: אפשר להגיע הלאה, ואז אפשר לסגור קצת את הפער בינינו לבין המודל של מיג"ל.

עסאם סבאח: שכולנו חותרים להגיע למה שעשה.

לאה נס: עוד מעט נגיע למיג"ל ואז נשמע.

עסאם סבאח: זאת אומרת, זאת הדרישה העיקרית שלי.

עסאם סבאח: ואת התרומה ואת החשיבות של המו"פ כולם הזכירו.

עסאם סבאח: אני רק רוצה להחזיר ולהגיד בקהילה מה אנחנו עושים.

עסאם סבאח: יש לנו את הגן הבוטני שהוא משתרע על שלושה דונמים.

לאה נס: מה שאתה אומר באמת מעניין ומאלף, אפילו אם אתה יכול לקצר, כי אנחנו צריכים לסיים את הישיבה עוד מעט.

עסאם סבאח: אני אזרוק רק מספרים כי זה חשוב מספרים, גם כמו כסף.

עסאם סבאח: אנחנו מדברים על עשרת אלפים סטודנטים ומבקרים שנכנסים בשנה לגן הבוטני שלנו.

עסאם סבאח: אנחנו מדברים על סטודנטים לפרוייקטי גמר.

לאה נס: אתה הפסדת חבר-הכנסת מרגי, נאמרו פה דברים מאוד מענינים, הפסדת.

יעקב מרגי: אבל ילדי ישראל הרוויחו בוועדת זכויות הילד דברים אחרים, ילדים בסיכון.

עסאם סבאח: ואני מדבר על שיתוף פעולה עם מכללה לגבי פרוייקטים של הנדסאים בפרדיגמה של סטודנטים בתיכון, איקו-טופ, איזו-טופ וכו', אני מאוד על מאות ועשרות ואלפים, מאות ואלפים, אפילו בסכנין מבקרים כל שנה.

עסאם סבאח: שזה פרוייקטים שאנחנו לוקחים בהם יד או מנהלים אפילו אותם.

עסאם סבאח: ומצד אחר, אנחנו חוששים על מה שקורה מחר, אם בכלל יהיה לנו משכורת או נוכל לגייס חוקר.

עסאם סבאח: בחזון שלנו, החזון שלנו הוא מאוד גדול, אבל קשה לנו, לא רואים כל-כך תקווה קרובה שאנחנו נוכל להגיע אליו.

עסאם סבאח: אחד הדברים למשל לגייס חוקרת בכירה.

עסאם סבאח: זה אחד הדברים שאנחנו שמנו בתכנית שלנו לשנה הבאה, לגייס חוקרת.

עסאם סבאח: אבל לגייס חוקרת, כי אין חוקרת גם אצלנו וגם במו"פ המשולש, ואני חושב שבהרבה מו"פ וגם באוניברסיטאות גם יש בעיה של חוקרות ונשים במדע.

עסאם סבאח: אנחנו היום חמישה חוקרים, 10 חוקרים בסך-הכל, אבל מי שמסתכל מהעבודה במו"פ אזורי, אגודת הגליל זה חמישה חוקרים.

עסאם סבאח: אנחנו מנסים לראות את השישית, חוקרת בכלל, לא רק ללמד נשים ולתמוך, אנחנו גם עושים את זה, רוצים לראות חוקרת בכירה שתוביל מחקרים עם פרסומים מדעיים ותגייס כספים.

לאה נס: תראו לאיזה הצלחה תגיעו כשתהיה חוקרת.

עסאם סבאח: ההצלחה הזאת, כדי לגייס חוקרת, זה תלוי בתקציב מה שנקרא התקציב השוטף שאנחנו מקבלים ממשרד המדע והתקציב המיועד מהממשלה שהם יגדילו גם את המכסה בתקציב השוטף, אז אנחנו נוכל לגייס, לא רק חוקרת אחת, אלא יותר מחוקרת אחת.

עתליה רוזנבאום: אולי גבירתי היושבת-ראש, את יכולה לצאת מפה עם קריאה לשר הפנים הנכנס שיורה למועצות להגדיל את התקציבים המיועדים למו"פ האזוריים.

עתליה רוזנבאום: ובכך אני חושבת שכל הגופים כאן, אני חושבת שהם יוכלו בקלות יתירה.

לאה נס: אבל מצד שני גם בקריטריונים, כי סך-הכל אני מבינה שברוב הרשויות פה עומדים בקריטריונים ונותנים את ה10- אחוז, אז לבוא להגיד להם להגדיל שאין דרישה.

עתליה רוזנבאום: כסף אמיתי, מה שקורה זה שהם נותנים שווי כסף.

עתליה רוזנבאום: בשווי כסף שתי פקידות או שני פקידים זה כאילו.

לאה נס: זה לא.

לאה נס: זה צריך באמת כסף.

עתליה רוזנבאום: הם צריכים כסף, הם לא צריכים פקידים.

לאה נס: אז זה צריך לעשות שינוי גם בקריטריונים שזה לא יהיה שווי כסף.

לאה נס: זה מלכתחילה, זה נוצר לפי זה, ברגע שאת נותנת למישהו אפשרות אז הוא משתמש בה.

לאה נס: אז צריך לשנות את הקריטריונים מעבר מלהגדיל, צריך בקריטריונים שזה יהיה כסף שהמרכז עצמו ישתמש בכסף כמו שהוא זה, ולא אם לא צריך מזכירה - אז לא תהיה לו מזכירה.

יעקב מרגי: אם רשות מקומית מרשה לעצמה להעביר בתקציב תמיכות מיליון וחצי לקבוצת כדורגל של אותה עיר, תאמיני לי שהיא יכולה להרשות לעצמה.

לאה נס: כן, אבל קודם כל שיהיה את הקריטריונים.

יעקב מרגי: ואני לא נגד הספורט ולא נגד הכדורגל.

לאה נס: חבריי, אני צריכה לצאת ונשארו לנו עוד שני מרכזים, מרכז מדבריות החוף שאני אתן לו לדבר ואחר-כך אנחנו נשאיר לאחרונים את המרכז הגדול שגם יסביר את השוני שלו, את מיג"ל.

לאה נס: וגם חברי-הכנסת, חבר-הכנסת זחאלקה פעיל מרכזי בוועדה וחבר-הכנסת מרגי, אם תוכל להחליף אותי שאני אצא.

לאה נס: ואנחנו באמת נסכם, סך הכל בדברים שהיו מלכתחילה, כמובן שלהגדיל את התקציב שמשרד המדע יוכל לתקצב יותר.

לאה נס: אבל גם אני מבקשת לשנות את הקריטריונים כך שיהיה אפשר על מה לבקש.

לאה נס: אי אפשר לבקש ממשרד הפנים משהו שהוא לא יכול לעמוד בזה.

לאה נס: תודה.

לאה נס: החלפת יושב-ראש לישיבה - היו"ר יעקב מרגי

יפתח בן אשר: אנחנו המרכז הותיק ביותר, אני כבר פעיל בו 17 שנה לפי החשבון שלי.

יפתח בן אשר: המרכז מסונף לאוניברסיטת בן-גוריון.

יפתח בן אשר: וכמרכז ותיק בעצם נדמה לי שאנחנו יצרנו את התשתית הלוגיסטית איך בנוי מרכז.

יפתח בן אשר: והמרכז שלנו הוא התבסס על מסקנות של ועדה שהקים אחד השר הראשונים, אני אפילו לא זוכר מי זה היה, אבל שכללה את יהודית בירק, אתם בטח מכירים את דוח בירק.

יפתח בן אשר: כללה את עמוס ריצ'ומנד ואת יעקב גדיש, אני מקווה שהוא בריא ואתנו.

עתליה רוזנבאום: הוא נפטר.

יפתח בן אשר: כי הוא בהחלט תרם תרומה נכבדה.

יפתח בן אשר: ואחת המסקנות, ההמלצות של הוועדה היתה שהמו"פ יהיה בנוי לא על חוקרים בתקן, אלא על צוותי מחקר.

יפתח בן אשר: זה מה שאנחנו עשינו.

יפתח בן אשר: הדבר השני שהמו"פ ידאג במהלך השנים, תוך חמש או קצת יותר שנים, שעיקר מקורות הפרנסה שלו, עיקר מקורות ההכנסה יהיו ממקורות עצמיים.

יפתח בן אשר: זאת אומרת, יפתח פיתוחים עצמיים מתוכו ויבנה את הפעילות שלו על תמלוגים מהחברות התעשיות.

יפתח בן אשר: אנחנו ככה נהגנו, אנחנו בנויים היום כעמותה שחברים בה פרופסורים מאוניברסיטת בן-גוריון ואנשי גוש-קטיף.

יפתח בן אשר: אנחנו יושבים בגוש קטיף בנווה דקלים למי שלא קלט את זה.

יפתח בן אשר: ובין הפיתוחים שלנו, אני חושב שאין כאן אחד שלא מכיר את הדברים האלה, זה ירקות עלים ללא חרקים והירקות הקצוצים שאנחנו משווקים.

יפתח בן אשר: היתה פה שאלה, כמה משפחות מתפרנסות מזה - מאתנו מתפרנסות 1,300 משפחות.

יפתח בן אשר: היקף השיווק שלנו, זה לא מספר שאני שלפתי, אלא זה מספר שהכנתי אותו, היקף השיווק שלנו מגיע לבין 200 ל300- מיליון ש"ח בשנה.

יפתח בן אשר: אני מתכוון בתחום הספציפי הזה.

יפתח בן אשר: זאת אומרת, יש לנו קבלות מאוד ברורות ובאמת החברות מתמלגות אותנו.

יפתח בן אשר: ואנחנו מתפרנסים כחלק ניכר, מה שאני קורא בתקציבי, כשאני מגיש תקציב למשרד המדע, אנחנו חלק ניכר למעשה 70 אחוז מהתקצוב שלנו בא מתמלוגים מהחברות שאתם אנחנו עובדים.

יפתח בן אשר: 30 אחוז בערך זה משרד המדע והמועצה.

יפתח בן אשר: המועצה משלימה תמיד 30 אחוז לסכומים שנותן משרד המדע, לא לתקציב הכולל.

יפתח בן אשר: אנחנו בנויים משלוש מחלקות.

יפתח בן אשר: המחלקה הראשונה זה מחלקת המחקר שלנו, המחלקה השניה זה מחלקת פיתוח שעסקה בפיתוח של טכנולוגיות חקלאיות בעיקר, נגיד מערכת מיוחדת לזיהוי מחלות צמחים, מיקרוסקופי הממוחשבת.

יפתח בן אשר: כל הנושא של הירקות ללא חרקים, את הירקות הקצוצים.

יפתח בן אשר: ועוד שינוע של ירקות שגם זה נכנס.

יפתח בן אשר: היום מחלקת הפיתוח עוסקת בעיקר בפיתוח של תפריטים לבדיקות מעבדה.

יפתח בן אשר: אנחנו הקמנו חברת מעבדות.

יפתח בן אשר: העמותה הקימה חברת מעבדות שהיא 99 אחוז מהנכס שייך לחברת המעבדות, למרכז קטיף.

יפתח בן אשר: והחברה הזו עברה תהליכים של הסמכה של הרשות להסמכת מעבדות, שזה הישג אני חושב שאין באוניברסיטאות דבר כזה.

יפתח בן אשר: כולל גם הכרה של משרד החקלאות, זה מאפשר לאגרקסו למשל להעביר אלינו וזה נעשה.

יפתח בן אשר: אנחנו מקבלים בדיקות של איכות המוצר החקלאי מקרית שמונה עד אילות.

יפתח בן אשר: אנחנו צריכים למצוא דרך לאסוף אותם.

יעקב מרגי: כמה מעבדות כאלו יש בארץ.

יפתח בן אשר: יש לנו עוד שתי מתחרות.

יפתח בן אשר: אחת מהמתחרות מעבירה אלינו את הבדיקות שלה.

יעקב מרגי: כבר אין שלושה.

יפתח בן אשר: זה איזה שהיא קומבינציה בינינו, אבל אנחנו מבצעים עבורה את הכל.

עתליה רוזנבאום: כמו קומבינה ולא קומבינציה.

יפתח בן אשר: טוב, קומבינה.

יפתח בן אשר: המעבדות האחרות זה בקטופין והמינמה.

יפתח בן אשר: אבל המעבדה הזו היא מקור הכנסה רציני מאוד.

יפתח בן אשר: גם הרשות הפלשתינאית מעבירה אלינו בדיקות.

יפתח בן אשר: זאת אומרת, זה יוצא מקרני וחוזר דרך כיסופים אלינו.

יפתח בן אשר: כדי לקדם את הנושא אנחנו מוכרחים להכין תפריטים.

יפתח בן אשר: דרך אגב, אחד המדענים שעובדים אתנו בהתנדבות, בסיוע של ארזי, ממיג"ל, שמגיע אלינו לפחות פעם בשבוע.

יפתח בן אשר: זה בסדר מבחינתך?

יעקב ארזי: כן.

יפתח בן אשר: והוא עוסק בפיתוח התפריטים, קיבל דוקטורט.

יפתח בן אשר: עוסק בפיתוח תפריטים לבדיקות נוספות.

יפתח בן אשר: ויש לנו צוות מעבדה שבודקת את זה, עם ההכנסות שלה שהן כמובן תמיכה רצינית.

יפתח בן אשר: נדמה לי שלמקדמה זה טוב.

יפתח בן אשר: תוצאות המחקרים שלנו, הכל מוגש בספרי החשבונות.

יפתח בן אשר: אני הייתי ב-90 אחוז, אם אני מחלק את המאזן התקציבי שלנו, ב-90 הצלחנו בזה, 10 אחוז מהתקציב הכולל זה התקציב של המועצה האזורית.

יפתח בן אשר: ו-30 אחוז מהתקציב הכולל זה ממשרד המדע.

יפתח בן אשר: אז 70 אחוז הצלחנו.

יפתח בן אשר: רגע היתה כאן שאלה, אדוני היושב-הראש, חבר-הכנסת מרגי, איך הגעת ל-150?

יפתח בן אשר: לא הגעת לזה.

יעקב מרגי: לא, תמיד האחוזים הם מתוך ההפרש.

יפתח בן אשר: לא הגעת לזה, אבל אם אנחנו מקבלים מענקים תחרותיים, ואני פה אכניס גם הערה למנכ"לית, עם כל הכבוד ואנחנו נהנים לעבוד עם הצוות של משרד המדע, אנחנו לא מקבלים תקציבים של משרד המדע מכל מיני שיקולים.

יפתח בן אשר: אבל אנחנו מקבלים הרבה מאוד כסף מתקציבי חוץ.

יפתח בן אשר: שזה בעצם מחזיק את החלק של המחקר.

יפתח בן אשר: זה בארט, יש לנו תקציב בארט שהסתיים השנה, זה הקרן הלאומית ישראל-ארצות-הברית.

יפתח בן אשר: יש לנו קרן גרמנית בשם גלול שאנחנו שותפים לה.

יפתח בן אשר: אנחנו זה אורי ואני שותפים בה.

יפתח בן אשר: שהיא בהיקף של 7 מיליון דולר, אני חושב, לשלוש שנים, או מיליון וחצי דולר לשנה.

יפתח בן אשר: שחלק מזה אנחנו הנהנים.

יפתח בן אשר: זה פרוייקט גדול.

יפתח בן אשר: קיבלנו עכשיו לאחרונה לפני שלושה חודשים מהקהילה האירופית 680 אלף אירו.

יפתח בן אשר: ועכשיו אנחנו קרובים מאוד לקבל, אני לא יודע איפה זה עומד מבחינת המדען הראשי, עוד מענק לחקלאות אורגנית שזה אחד מהפיתוחים שאנחנו עובדים עליו, מהמדען הראשי.

יעקב מרגי: עכשיו באתי מהוועדה לזכויות הילד, אחד מפקידות הסעד היא אמרה: "תראה, זה יוצא ככה אבסורד, מחלקות רווחה שיש להם כסף, זכאיות לעוד כסף".

יעקב מרגי: אלה שאין להם כסף לא זכאיות.

יעקב מרגי: אז זה יוצא ככה.

עתליה רוזנבאום: בכל זאת אני רוצה להגיב.

עתליה רוזנבאום: קודם לא הייתי צריכה להגיב אבל עכשיו אני אגיב.

עתליה רוזנבאום: שני דברים.

עתליה רוזנבאום: דבר ראשון, אני חושבת שהמו"פ הזה מייצר את מה שבעצם מתכוון משרד המדע וזה שינוי בהשפעה על הסביבה שלו ואכן זה מה שהוא עושה.

עתליה רוזנבאום: ואם בזה אנחנו עושים, דיינו.

עתליה רוזנבאום: אבל, נאמר שהוא לא קיבל ממשרד המדע, אתה יודע, זה כמעט נכון, זה תלוי בפרשנות, מוכר או קונה.

יפתח בן אשר: לא, מחקרים תחרותיים.

עתליה רוזנבאום: ובמחקרים תחרותיים אמרתי, מוכר או קונה, הגיש, אבל לא עמד בתנאי הסף.

עתליה רוזנבאום: ומי שלא עמד בתנאי הסף, כמו בכל מכרז, לא יכול לקבל גם אם חרג בשקל.

עתליה רוזנבאום: אלה הם תנאי הסף ותנאי הסף הם ידועים וברורים לכולם.

עתליה רוזנבאום: לכן, אכן לא קיבל.

עתליה רוזנבאום: אילו היה עומד בתנאי הסף, מן הסתם היה נבחן כמו כולם, היה מקבל.

יעקב מרגי: למשרד המדע כשאתה מגיש בקשות, אתה צריך לדעת שיבחנו אותך כמו במיקרוסקופ.

עתליה רוזנבאום: אבל כבודו, כמו בכל מכרז.

יעקב מרגי: נתתי לך קומפלימנט.

עתליה רוזנבאום: תודה.

יפתח בן אשר: אני בהחלט לא רוצה להיכנס כאן להתנגחות.

יפתח בן אשר: יש לי עוד הערה.

יעקב מרגי: אבל אחרונה, כדי שנעבוד.

יפתח בן אשר: מרכז המו"פ פועלים באזורים בין 60 ל-80 אחוז מהאוכלוסייה שלנו עוסקת בחקלאות.

יפתח בן אשר: אתם שמעתם את אריק, ואנחנו נשמע את מיג"ל, אתם שמעתם האחרים.

יפתח בן אשר: התקציבים שמוקדשים לחקלאות ממשרד המדע, נעים בין 10 ל-15 אחוז.

יפתח בן אשר: זאת אומרת, קיימת דיספרופורציה בין אחוז האנשים שעוסקים בחקלאות באזורי המו"פ האזורי, לבין ההקצבה שהמשרד מעביר במחקרים התחרותיים לאותם המו"פ.

יפתח בן אשר: אז כדאי לשים לב ולשנות את הפרופורציה.

יעקב מרגי: טוב, יש מי שיחלקו עליך.

יעקב ארזי: אני רוצה להגיד שני משפטים בהקשר הכללי.

יעקב ארזי: השבוע התפרסם מאמר של צבי ינאי ב-Yent והוא מציג בו תוצאות של מחקרים שהתבצעו בסטנפורד ובאוניברסיטת תל-אביב.

יעקב ארזי: שמצביעים על כך שהתשתית הטכנולוגיות והמחקר והפיתוח הם הגורם המרכזי בצמיחה הכלכלית של מדינות ומודדים בה הכנסה ונפש.

יעקב ארזי: באותו מאמר התפרסם תוצאות של מחקר נוסף שנערך ב-53 מדינות במשך 25 שנה.

יעקב ארזי: שהראה שהתשואה להשקעה במו"פ היא גדולה פי שבע מהתשואה להשקעה במבנים ובציוד.

יעקב ארזי: אבל אני חושב שהממצאים האלה, הם יכולים להעיד באופן מאוד מאוד חד את הפער שהולך וגדל בפער הכלכלי והחברתי בין הפריפריה לבין המרכז.

יעקב ארזי: אם אנחנו נבחן איפה תעשיית ההיי-טק ממוקמת, אז נמצא אותם בפארקי המדעי, ברחובות, בקרית עתידים בתל-אביב, בפארק המדע בהרצליה, בנס-ציונה.

יעקב מרגי: ובגבול הדרומי של מדינת ישראל, קרית גת.

יעקב ארזי: ואם אנחנו נבחר את מבנה התעסוקה בפריפריה, אז אנחנו נגלה שהחוק לעידוד השקעות הון בתעשייה שעודד השקעה מסיבית במבנים ובציוד, גרם לכך שהתפתחה תעשייה שהמאפיינים שלה זה תעשייה לעובדים בלתי מקצועיים בשכר מינימום.

יעקב ארזי: ואני חושב שהתכנית הזאת של המו"פ האזוריים היא יכולה, אם היו מקצים לה את המשאבים הנכונים, בדיוק להפוך את הכיוון.

יעקב ארזי: ואני חושב שמיג"ל היא דוגמה טובה איך באמת תשתית מדעית וטכנולוגית שהיא ממוקמת בפריפריה, יכולה להשפיע על האזור שבו היא פועלת.

יעקב ארזי: מיג"ל הוא מכון מחקר שפועל בתחום מדעי החיים והוא מעסיק היום 140 עובדים, כולם תושבי הגליל.

יעקב ארזי: 32 חוקרים בעלי תואר דוקטור, יש לנו היום 45 מסטרנטים ודוקטורנטים של המוסדות להשכלה גבוהה שעושים את התואר שלהם במעבדות במיג"ל.

יעקב ארזי: ואני יכול להגיד שמבחינת התצורה או התרומה לאזור, זה דבר שבכלל אין לו שום דבר שיכול להשתוות לו.

יעקב ארזי: המכללה האקדמית בתל-חי, מיג"ל מהווה מרכיב מאוד מרכזי בהתפתחות שלה כמכללה אקדמית היא מכללה אקדמית עצמאית, שליש מהסטודנטים הם סטודנטים למדעי החיים, 600 מתוך 1,800.

יעקב ארזי: כאשר כל תחום מדעי החיים הוא מתבסס על התשתית שקיימת במיג"ל.

יעקב ארזי: חוקרים שלנו הם המרצים, המסטרנטים והדוקטורנטים הם עוזרי ההוראה, מתרגלים במעבדה, הסטודנטים מהמכללה באים אלינו ועושים את פרוייקטי הגמר שלהם.

יעקב ארזי: וזה מתבצע ביחסי גומלין מאוד הדוקים.

יעקב ארזי: יש היום 14 חברות שהוקמו ופועלים בקרית שמונה, כולם חברות הזנק בתחום של מדעי החיים, על בסיס טכנולוגיות, ידע ועל תוצאות המחקרים שלנו.

יעקב ארזי: הזכירו פה חקלאות, אני חושב שהתרומה של מיג"ל לחקלאות באזור היא עצומה.

יעקב ארזי: יש ענפים שלמים שהתפתחו.

יעקב ארזי: אני יכול לתת דוגמה ממש לפטריות המאכל שגדל בגליל ההררי, היום מגדלים 4,000 טון פטריות, ענף שהוא היי-טק לכל דבר, הוא מבוצע בחדרים מבוקרים ונשלטים לחלוטין על-ידי מחשב.

יעקב ארזי: הוא עתיר ידע, הוא לא תלוי במים והוא לא תלוי בקרקע.

יעקב ארזי: והוא צמח למעשה מהמבחנה לענף שהוא בגודל כפי שהוא.

יעקב ארזי: יש בבלוק על-ידינו חממה טכנולוגית שהיום הופרטה ומי שנכנס כמשקיעים זה גורמים מאוד נחשבים במגזר הפרטי וחברת טבע וקרנות הון סיכון, ומוריס כאן.

יעקב ארזי: והחממה הזאת היום יש בה 15 פרוייקטים, אני חושב שהיא נחשבת לחממה בתחום מדעי החיים, היא ממש אבן שואבת לפרוייקטים מהאקדמיה.

יעקב ארזי: וגם פה החממה הזאת צמחה, כפועל יוצא של שיתוף הפעולה של יחסי הגומלין שלה עם המכללה ועם מיג"ל.

יעקב ארזי: אני חושב, הזכירו את זה כולם, כולם מקנאים, אני רוצה להגיד לכם שלשלם 140 משכורות, זה לא פחות קשה מאשר לשלם.

יעקב מרגי: אבל כשמצליחים, זה סיפוק.

עתליה רוזנבאום: הלוואי וכל המו"פ יהיו להם צרות כאלה.

יעקב ארזי: כן, אני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך ונצמח ואני מקווה מאוד שמו"פ אחרים ימשיכו ויצמחו.

ג'מאל זחאלקה: טוב באמת הישיבה התארכה קצת, אנחנו לא רגילים לישיבות של שעתיים כמעט, אנחנו ישיבה הכי ארוכה שהייתי בה היתה שעה וחצי.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני אהיה תמציתי ותכליתי בדברים שלי.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, יש הצדקה גם כלכלית, גם מדעית, גם סביבתית, מכל בחינה שהיא שלהגדיל את התקציב המו"פ ולראות את התרומה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות שאין ראיה כלל מערכתית.

ג'מאל זחאלקה: נותנים, זורקים את התקציב למשרד המדע ומשרד המדע מחלק אותו.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, גם המשרדים האחרים וגם כאילו מי שאחראי על השלטון, לא רואה את התמונה הכוללת.

ג'מאל זחאלקה: כי המו"פ לא מתעסקים רק במדע הטהור, יש כאן השלכות על החברה, על החינוך, על החקלאות, על הסביבה, על הרבה דברים.

ג'מאל זחאלקה: ולכן לדעתי צריך באיזה שהיא צורה גם, אני מבקש גם ממשרד המדע שיוודא טוב, יכול להיות שאחת התוצאות החיוביות ייצאו מזה שמשרד המדע הוא אצל ראש-הממשלה ומשרד ראש-הממשלה שיוכל לראות תמונה כוללת של מקומם ותרומתם של המו"פ.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, אי אפשר, כלומר בצד הגדרת התקציב השוטף והתחרותי שאנחנו חייבים להילחם עליו גם חברי-הכנסת בתוך זה, ואני קורא גם לסיעת ש"ס כאן ולסיעות אחרות לפעול גם בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מגויסים לנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: דבר שלישי, זה לנסות לשכנע גורמים אחרים להשקיע במו"פ.

ג'מאל זחאלקה: גורמים אחרים זה אומר, בכל משרד יש את התכניות המדע שלו, משרד הבריאות, משרד החקלאות, משרד המסחר והתעשיה, כל המשרדים.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שצריך יתר מעורבות של המשרדים האלה, אני יכול להביא עשרות דוגמאות איך אפשר לנצל את המבנה הקיים של המו"פ בשביל זה, אפילו יותר חסכוני מבחינה תקציבית.

ג'מאל זחאלקה: שלנצל את המו"פ בשביל לקיים מחקרים וזה יעזור כמובן לפיתוח המו"פ ולקבל את התוצאות.

ג'מאל זחאלקה: בעניין חינוך מדעי - כלומר זה שבתי-ספר באים למו"פ ולומדים מדע שזה כלל אזורי, אז זה יכול, איך אומרים, גם לתרום לפיתוח החינוך המדעי-טכנולוגי ומדעים אחרים, ואני חושב שאת הדבר הזה צריך לנסות ולהכניס להשגות שלנו על דוח דברת כשהמו"פ יהיו חלק אינטגרלי, כלומר מקושרים למערכת החינוך.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו נושא תכליתי במגזר הערבי, אני חושב שיש בעיות מיוחדות.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות המיוחדות שיש במגזר הערבי זה, קודם כל זה מגזר שהוא לא נחקר מספיק.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לעשות מחקרים על נישואי קרובים ומחלות מיוחדות וכל מידי דברים, הוא לא נחקר הנושא הזה מבחינת בריאות ציבור בצורה מספקת.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שמחקרים כאלה יכולים לחסוך המון בסופו של יום למערכת הבריאות.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך להשקיע בו יותר.

ג'מאל זחאלקה: דבר שני, האקדמאים הערביים יש בעיה בקליטה באוניברסיטאות, בעיה גם מבנית שאתה בא אחרון נחשב, יש לנו יותר ויותר דוקטורנטים או דוקטורים בעלי תואר דוקטור ובעלי תואר PHD.

ג'מאל זחאלקה: באמריקה יש יותר מ-300 בעלי תואר דוקטור שאני ראיתי את העבודות שלהם ואני רואה מה קורה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אני למדתי בבית-ספר לרוקחות, היינו עשרה דוקטורנטים, כולם נסעו לאמריקה חוץ ממני, ואני אומר לכם, הטובים ביותר נשארו שם.

ג'מאל זחאלקה: נקלטו, לקחו אותם חברות התרופות הכי טובות בארצות-הברית, מקבלים הון עתק, תנאים מפליגים.

ג'מאל זחאלקה: וחלקם עשו המצאות אדירות.

ג'מאל זחאלקה: אחד מהם עובד עכשיו על חיסון בשלבים מאוד מתפתחים.

ג'מאל זחאלקה: וזה יהיה מהפכה, כלומר, ברמה בינלאומית.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו אני אומר להם, "בואו תחזרו לארץ, יש מו"פ כמו שמה", השאלה הראשונה ששואלים אותי: "אבל כמה שנים יש לי לחקור עוד שמה, אני רוצה לחזור, אני מוכן, אבל כמה שנים, לשנתיים, שלוש, מה אתה מבטיח לי".

ג'מאל זחאלקה: זה בעיה לשכנע אנשים לבוא.

ג'מאל זחאלקה: ועכשיו יש יותר ויותר אנשים לומדים לתואר שני ותואר שלישי, ערבים.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אחת הבעיות שלומדים יותר ואחת הסיבות זה שאין תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מי שגומר ב.א.

ג'מאל זחאלקה: רוקח אז אין עבודה ברוקחות אז הוא עושה עוד מאסטר.

ג'מאל זחאלקה: ובאוניברסיטאות אין מספיק תכניות בשביל לקלוט אקדמאים ערביים או בעלי תואר דוקטור ומרצים.

ג'מאל זחאלקה: והמו"פ קולטים ומוכנים לקלוט ויש כח-אדם מעולה, מצוין.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, לא חסר.

ג'מאל זחאלקה: בגלל שהטובים לא הולכים לאקדמיה ולהיי-טק אז נשארים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו תקועים עם אנשים טובים שהמו"פ באזורים שלנו יכולים לקבל כח עבודה מאוד מאוד איכותי, לא סתם כח-עבודה.

ג'מאל זחאלקה: בנושא נשים - אני חושב שהיום המצב, רק הערכה, היות ואין עיתונאים פה, אני הגשתי תכנית להגברת תעסוקה של נשים ערביות בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אני יושב עם אגף התקציבים באוצר השבוע ועם שר האוצר.

ג'מאל זחאלקה: ואחד הסעיפים בהצעה שלי, יש לי הצעה מפורטת, מסודרת, זה קליטת אקדמאיות.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שאחת הדרכים לסייע למו"פ ואני מקווה שישאלו אותי איך אפשר לסייע למו"פ - אמרתי, צריך ללכת לחמש דלתות, לא לדלת אחת.

ג'מאל זחאלקה: אם אתה הולך לדלת אחת, אנחנו נשארים תקועים עם הסעיף של הגדלת התקציב השוטף והתחרותי, אפילו אם נשיג משהו, זה לא יעשה את השינוי.

ג'מאל זחאלקה: לכן צריך למשל עכשיו לעידוד תעסוקת נשים להיכנס דרך הזה, להכניס חוקרות שחלקן ממומנות על-ידי האוצר.

ג'מאל זחאלקה: כאילו המוסד שיקלוט נשים יקבל יותר כסף.

ג'מאל זחאלקה: ואנחנו מבחינת חברה זה חשוב לנו מאוד ובכלל זה חשוב.

ג'מאל זחאלקה: זה אחת הדרכים שאני הולך להילחם עליה באופן אישי ואני מקווה שאני אקבל תמיכה גם מהאחרים בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: בקיצור אני חושב שהתרומה של המו"פ היא גדולה, היא עדיין לא מורגשת.

ג'מאל זחאלקה: חושבים מו"פ, חושבים משרד מדע ומחקר מדעי פה ושם אזורי, אני חושב שתרומתם צריכה בצורה זו או אחרת, אני חושב שצריכים להתארגן ולהציב את התרומות, כמובן י ש תחרות בין המו"פ, אבל לראות הן מהנושאים שאנחנו מטפלים, הן מהתוצאות האפשריות, לשכנע את האוצר בסופו של יום שיש כאן כדאיות להשקיע במו"פ האלה.

ג'מאל זחאלקה: ואני חושב שזה מה שצריך לעשות בתקופה הקצרה.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר שכל חוקר במו"פ הוא כל שנה לא יודע מה יקרה אתו בשנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: זה יוצר חוסר ביטחון, זה יבריח מוחות וזה יכול יהיה להביא לקמילה של המו"פ.

ג'מאל זחאלקה: צריך למצוא דרכים שבכל מו"פ לפחות יהיו מספר חוקרים שהם הבסיס של המו"פ כמו שבכל מוסד אחר בארץ.

ג'מאל זחאלקה: יש מוסדות שמחזיקים סטודנט, נגיד סמינרים וכל אלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך למצוא דרך בשביל שיינתן, אם זה דרך ות"ת, אם זה דרך, אני לא יודע, משרד המדע או משרד אחר, אבל בקיצור צריך למצוא דרך שיהיה גרעין ויתווספו אליו, אני מסכים, אי אפשר, המו"פ לא יכול להפוך בין יום ולילה, לא כולם יוכלו להפוך למיג"ל בטווח הנראה לעין.

ג'מאל זחאלקה: אבל לפחות שמו"פ המשולש ומו"פ מכתש רמון, אני לא רוצה לדבר על השטחים הכבושים שזה סיפור אחר, אני מקווה שכל המדענים שם ימצאו מקום בתוך גבולות הקו הירוק, זה סיפור אחר.

ג'מאל זחאלקה: אבל שלפחות יהיה להם גרעין של שלושה-ארבעה-חמישה, יתפתח לפי התנאים, ויתווספו אליהם חוקרים במשרה חלקית שיהיו חלק מקבוצות המחקר שדובר עליהם כאן.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

יעקב מרגי: יישר כח.

יעקב מרגי: לפני דברי הסיכום, אני יכול רק להצטרף לחשיבות.

יעקב מרגי: אני בא מעברי הרחוק, יש כמה תחנות, את יודעת, של הכנסת, הייתי איש כספים של מקור מחקר ענק, זה הקריה למחקר גרעיני.

יעקב מרגי: וכשהייתי במערכת הכספים, נתנו מלגות מחקר, רק לומר את הענפים הנלווים לכל מה שקורה שמה במחקר ובפיתוח שיש שם.

יעקב מרגי: ואני רוצה להצטרף למה שאמר מר יעקב ארזי, אני לא רוצה לחשוב איך היה נראה הנגב, איך היתה נראית באר-שבע ללא קריות המחקר, ללא האוניברסיטה.

יעקב מרגי: אז אני יכול לומר, לא רוצה לחשוב איך היה כל האזור בלי הקריה למחקר גרעיני, בלי האוניברסיטה, בלי המכללות, בלי מכוני המחקר של האוניברסיטה.

יעקב מרגי: ואני מצטרף ואומר, אין ספק שהמחקר והפיתוח מהווה את הקטר המניע את כלכלת המדינה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לחשוב ולא אומר שהממשלה או המנהיגים או מעצבי המדיניות הכלכלית לא יודעים את זה וזה לא עומד.

יעקב מרגי: הם עומדים מעל כל במה ומקדישים שזו התורה שבחרה אותם, אבל אני מקווה שזה סוף סוף יבוא לידי מעשה ותקציבי המו"פ יוגדלו.

יעקב מרגי: אני סתם שואל ויכול להיות שאני לא צריך לענות, יכול להיות שבאמת עושים, התקציב שאנחנו מדברים על מרכזי המו"פ פה רואים שהתרומה היא די גדולה ודי חשובה.

יעקב מרגי: אני מאמין שגם הגופים שמתעסקים במחקר ופיתוח, אוניברסיטאות, בתי-חולים, ופה אתם מדברים על מדעי החיים הרוב, אבל מכוני המחקר כמו הקריה למחקר גרעיני ועוד הרבה, מכון ויצמן.

יעקב מרגי: צריך למצוא איזה קשר של שיתוף פעולה של שיתוף אינטרסים, כי אני חושב ואני אומר את זה בתוך הישיבה, כי אני חושב שעצם האמצעים הדלים, כי גם הם מתמודדים במצוקות שלהם.

יעקב מרגי: אבל אני חושב שצריך להיות איזה קשר כלשהו.

יעקב מרגי: בנוסף, כמו שאמר חבר-הכנסת זחאלקה, צריך להיכנס מחמש דלתות ולא מדלת אחת.

ג'מאל זחאלקה: ברוב המו"פ על כל שקל שמשרד המדע משקיע, המו"פ מגייסים, חלקם יש כאלה שפי עשר, יש כאלה של פי שש.

עתליה רוזנבאום: פי ארבע.

יעקב מרגי: וזה הישג, גם פי ארבע זה דבר יפה.

יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לסכם ולהכתיב לפרוטוקול דברי סיכום.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות לכל מי שעוסק במלאכה באמצעים הדלים האלה.

יעקב מרגי: לכן אני חושב שזה מוציא יש מאין.

יעקב מרגי: בסכומים כאלה זה מוציא יש מאין.

עתליה רוזנבאום: זה המדע.

יעקב מרגי: נכון, זה המדע.

יעקב מרגי: לא, אומרים שהפוליטיקה זה להפוך את האי אפשר לאפשר, "מדעי האפשר".

יעקב מרגי: אני רוצה למנף את זה, ולומר באמת עושים יש מאין ותבוא עליכם הברכה.

יעקב מרגי: הוועדה באמת קוראת לשר האוצר לתגבר את תקציב משרד המדע.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר האוצר לתגבר את תקציב משרד המדע בכלל ועל-ידי כך ודאי המו"פ, אני מקווה שהמו"פ ייהנו מזה כבר.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשר הפנים להתקין תקנות, אם צריך תקנות בכלל, שחלקה של הרשות המקומית למרכזי המו"פ יגדל ויהיה מעבר ל-10 אחוז.

יעקב מרגי: בלי שום קשר, אני חושב שראשי הרשויות שאין בתחומה מו"פ ונהנים בעקיפין מהמחקרים האזוריים, אני חושב שצריך למצוא דרך איך לחייב אותם לתמוך גם במרכזים האלה.

יעקב מרגי: כמו כן, לקרוא שוב לראשי הרשויות, כי שמה הנתח הוא קטן, ואנחנו כולנו יודעים איך השלטון המקומי עובד וכשמדברים בסכומים קטנים, אומנות האפשר, לא מדע, סליחה לא אמרו מדע, אומנות.

יעקב מרגי: הפוליטיקה זה אומנות האפשר.

יעקב מרגי: ולכן אני אומר, באמת ראשי הרשויות, הוועדה קוראת מפה לראש הרשויות להסתכל.

ג'מאל זחאלקה: אם כל הרשויות ישלמו, אז באמת מתפזר.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה שרשות עשתה מתוך 20, רק שתי רשויות משלמות.

יעקב מרגי: נגענו בנקודה ואני רוצה לומר נקודה אחרת.

יעקב מרגי: הרי כולנו יודעים איך הרשויות מתנהלות ויש ועדות תמיכות לחלק מהרשויות המקומיות, וכל מי שדוחף שמה, מקבל יותר.

יעקב מרגי: זה אפילו הקריטריונים, הבנת למה התכוונתי?

יעקב מרגי: לכן אני קורא מכאן לראשי הרשויות באמת לתת חשיבות לשדרג את מעמד המו"פ בתקציבי, הן התמיכות, בתקציבי העירייה, בתקציבי המו"פ.

יעקב מרגי: אם ישנם בתוך ספר התקציב של העירייה ואני מקווה שבישיבה הבאה, בסקירה, נראו סכומים יותר מ-4 ספרות באלפי ש"ח, קדימה.

עתליה רוזנבאום: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.