ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 123, 2005-03-14 00:00

לאה נס: גברתי מנכ"לית משרד המדע, הגב' עתליה רוזנבאום, כבוד נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, פרופ' נחום יערי, שגרירים ונספחים מדעיים, חניכי פרויקט "תלפיות" של צה"ל, תלמידי מדעים מרחבי הארץ, מדענים, בכירי חברת ההיי-טק מהמובילות במשק, נציגי משרדי הממשלה, עובדי הכנסת, חברי חברי הכנסת, חברי ועדת המדע והטכנולוגיה, קהל נכבד.

לאה נס: במסגרת פעילותה של הוועדה למדע וטכנולוגיה להעלאת רמת המדע לסדר עדיפות גבוה בחיינו, יזמה הוועדה בשנת 2000 את מיסודו של יום המדע הלאומי ב-14 לחודש מרץ בכל שנה, לציון יום הולדתו של אלברט איינשטיין.

לאה נס: השנה, שנת 2005, נקבעה בעולם כשנת הפיזיקה לזכרו של אלברט איינשטיין.

לאה נס: העולם מעריץ אותי אך איש אינו מבין אותי, אמר איינשטיין.

לאה נס: לציון יום המדע אין מתאים יותר מלבחור בדמותו הנערצת והמסתורית של אלברט איינשטיין.

לאה נס: גילוייו המרעישים בעולם הפיזיקה גרמו לכך ששמו יחרוג מגבולותיו של עולם המדע בלבד.

לאה נס: הוא נודע בעולם כולו והפך להיות אישיות ידועה ומשפיעה כמעט בכל מקום ומקום.

לאה נס: בעיני הציבור הפך איינשטיין לסמלו של המדע ושל החשיבה הגבוהה.

לאה נס: השאלה היא מה מייצגים בעיני הציבור כיום המדע והחשיבה הגבוהה.

לאה נס: לדאבוני, טרדות היום-יום והמאבק המתמיד שלנו לחיי שקט וכלכלה יציבה, גורמים לכך שהמדע במדינת ישראל נדחק לקרן זווית.

לאה נס: לימודי המדעים ועולם המחקר זוכים לתדמית של פרי מותרות.

לאה נס: הסטיגמה שדבקה באקדמיה ובמחקר היא כי הם תיאורטיים בלבד.

לאה נס: שינוי תפיסה זו בקרב הציבור, כמו גם בקרב מנהיגיו של הציבור, לא קל.

לאה נס: איינשטיין עצמו אמר פעם כי יותר קל לפצח את האטום מאשר לפרק דעה קדומה.

לאה נס: לשינוי הדעה הקדומה והשלילית שדבקה בתחום המדע והמחקר, איינשטיין הינו דוגמה מצוינת, אם לא הטובה ביותר, להוכיח עד כמה שגויה דעה זו ועד כמה השפעה וכוח טמונים בתוך עולם זה.

לאה נס: תורת היחסות של איינשטיין הביאה לשינוי מהותי, למהפך ממש, לדרך בה אנו רואים את עולמנו, מהגדרה במסגרת המרחב למסגרת מרחב הזמן.

לאה נס: מה שאומר למעשה כי מסה ומהירות אינם מוחלטים ולכן הכול תלוי בנקודת המבט של הצופה.

לאה נס: גילוי זה לא נותר רק בתחום התיאורטי, שכן כידוע תורת היחסות של איינשטיין הצביעה על הקשר בין האנרגיה לחומר, הביאה בסופו של דבר לאפשרות של בניית פצצת האטום.

לאה נס: ההשפעה והכוח שקנה איינשטיין לא הסתיימו עם המהפכה הפיזיקלית שגרם, אלא הביאו אתם כוח והשפעה כלל-עולמיים שאינם נוגעים כלל לתחום הזה.

לאה נס: איינשטיין השכיל להבין את העוצמה שבפרסומו והשפעתו והוא לא נותר במשבצת בתחום עיסוקו בלבד.

לאה נס: הוא תמך במטרות נעלות רבות, בהן הקמת האומות המאוחדות, פירוק הנשק הגרעיני, זכויות הפרט, וכמובן בתמיכה נלהבת בציונות.

לאה נס: כולנו יודעים וחשים כי האדמה עליה אנו עומדים נעה ומשתנה כל הזמן.

לאה נס: כך שבין אם נרצה ובין אם לא נגזר עלינו השינוי וההתפתחות המתמדת.

לאה נס: גילויים חדשים הינם מציאות קיימת.

לאה נס: השאלה היא האם כלי מלחמה חדשים, ולהבדיל תרופות חדשות, יהיו נכסי צאן ברזל שלנו, או נגזר עלינו לחזר על פתחי אומות אחדות בכדי לרכוש אותן ולסגור את הפער מאחור.

לאה נס: האם נהיה נושאי הדגל או שנדדה מאחור בניסיון לחקות אחרים.

לאה נס: מעמדנו הפוליטי, הכלכלי והחברתי כולם יושפעו אם לא נצליח למנף את כוחו של המדע לצדנו.

לאה נס: איינשטיין אומנם לא היה ישראלי, אך הוא מוכיח כי "הראש היהודי ממציא לנו פטנטים" אינו רק שורה בשיר.

לאה נס: הפוטנציאל קיים.

לאה נס: אין לנו יערות-עד, מאגרי נפט או מכרות זהב.

לאה נס: המשאב העיקרי של מדינת ישראל הינו ההון האנושי.

לאה נס: פריחת ההיי-טק בישראל בשנות התשעים מהווה הוכחה לכך.

לאה נס: אכן אנו מסוגלים ובידינו הדבר, אך כדי לזכות בפירות המתוקים של המחקר והמדע עלינו להשקיע משאבים במוסדות האקדמיה בישראל, במעבדות ובמחקרים חדשים.

לאה נס: אך לא די בזאת, לפני כל אלה עלינו להשקיע בטיפוח היסודות.

לאה נס: ישנו ציטוט המיוחס לאיינשטיין שאמר "אף פעם לא נתתי לבית-הספר להפריע להשכלה שלי".

לאה נס: איני יודעת מי מכם יודע כי איינשטיין בגיל 15 עזב את בית-הספר בהיותו מאוכזב מאוד משיטת הלימוד השגרתית של שינון וממוריו הקפדניים.

לאה נס: אומנם הוא מצא את דרכו בסופו של דבר משתלב בבית-ספר חביב יותר בשוויץ, אולם תארו לעצמכם מה היה עלול העולם להפסיד לו היה נותן איינשטיין לבית-הספר להפריע להשכלה שלו.

לאה נס: אסור לנו ליטול סיכונים על דור העתיד שלנו.

לאה נס: אסור לנו לשכוח שמדעני המחר הם התלמידים בבתי-הספר היסודיים והתיכוניים של היום.

לאה נס: מספרים כי סטודנט אחד פנה אל איינשטיין והציג לו את השאלה – מה היתה התגלית שסייעה לך באופן מכריע כאשר פיתחת את תורת היחסות.

לאה נס: לפי המסופר, איינשטיין לא היסס לרגע והשיב: התגלית שלי היתה שגיליתי כיצד לחשוב על הבעיה.

לאה נס: בהשקעה בשעות לימוד, לימודי המדעים ובבניית תוכניות העשרה בבתי-הספר, נוכל לוודא כי לא רק שאיננו מפריעים להשכלה של ילדינו, אלא שאנו נותנים להם את הכלים הנכונים והיעילים ביותר בכדי לחשוב על הבעיה.

לאה נס: לחנך דור השואף לשכלול, לפיתוח ולקידום של עולמנו בעזרתו של עולם המדע.

לאה נס: לסיום דברי אני רוצה להתייחס לייעוד נוסף שאני רואה בקידומו של המדע בישראל.

לאה נס: אנחנו עומדים היום בצלן של התפתחויות הרות-גורל ולא פשוטות מבחינה חברתית – סכנה של פילוג וקרע בתוכנו מרחפת מעל ראשינו.

לאה נס: היום, יותר מתמיד, אנו זקוקים לגורם המאחד, מה שיוכל לגשר על השוני והמחלוקות המרובים.

לאה נס: בוודאי שאין תשובה פשוטה לשאלה כבדת משקל זו, אבל אני חושבת שדמותו של אלברט איינשטיין יכולה להוות לנו השראה לתחילת הפתרון.

לאה נס: אישיותו החמה, המעמיקה והמרתקת, התעניינותו בבעיות הקיומיות של האדם, באלוקים, בנושאים חברתיים והומניים, בזכויות האדם ובנושאי מלחמה ושלום – כל אלה הביאו לכך שכולם אוהבים את איינשטיין: נשים וגברים, חילוניים ודתיים, ימניים ושמאלניים, מבוגרים וצעירים.

לאה נס: כל אחד מוצא את הנישה אליה הוא מתחבר.

לאה נס: כמו דמותו של איינשטיין, המדע צריך להוות כור היתוך, מכנה משותף שמלכד סביבו את החברה הישראלית כולה על כל גווניה ושונותה.

לאה נס: אם נשכיל להשקיע ולקדם את המחקר והמדע במדינת ישראל, אני מאמינה ומקווה שליכוד זה בוא יבוא, ויביא עמו ימים יפים של אחדות, צמיחה ושגשוג.

לאה נס: אני רוצה בהזדמנות זו גם להודות, ראשית כול, למשרד המדע והטכנולוגיה, השותף המלא של האירוע.

לאה נס: כמובן למנכ"לית ולכל צוות העוזרים שלה, לאוניברסיטה העברית שניאותה להשאיל את התערוכה הנפלאה שראיתם בכניסה לאודיטוריום "אלברט בארץ המראה", לד"ר צבי פלטיאל ממכון וייצמן ולצוות המרכז למחקר מידע של הכנסת בראשות עורכת-הדין דנה נויפלד, על דף המידע המרשים.

לאה נס: למר עמנואל פילוף מצוות המחשוב של הכנסת, ואחרונות חביבות – לצוות הוועדה, המנהלת ענת לוי, איילת חכמיאן וליאת קוצניצקי.

לאה נס: תודה רבה.

לאה נס: אני מתכבדת להזמין את מנכ"לית משרד המדע, הגב' עתליה רוזנבאום.

עתליה רוזנבאום: גברתי יושבת-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה, חברת הכנסת ד"ר לאה נס, חברי ועדת המדע, שרי מדע לשעבר, יושבת-ראש ועדת החינוך חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך, נשיא האקדמיה הלאומית למדעים, פרופ' מנחם יערי, חברי כנסת נכבדים, אורחים יקרים, עובדי המשרד שלי, אמא, בעלי שמואל, וילדי – חן, עמיר, שיר בטיול, רצתה לבוא אך בית-הספר לא מאפשר.

עתליה רוזנבאום: מאז הקמתה שוקדת מדינת ישראל על טיפוח המדע, הטכנולוגיה וההשכלה האקדמית.

עתליה רוזנבאום: כבר משנותיה הראשונות של המדינה תרם המחקר המדעי רבות וממשיך לתרום לביטחונה ולמעמדה הבין-לאומי של ישראל.

עתליה רוזנבאום: אף הישגיה הכלכליים של המדינה נשענים במידה רבה על הידע המדעי והטכנולוגי העומדים לרשותה.

עתליה רוזנבאום: היכולת המרשימה של בכירי המדענים להפוך הצלחות מדעיות לטכנולוגיות תעשייתיות הביאה ליצירתה של תעשיית היי-טק ישראלית, אשר נהנית ממוניטין עולמיים ואחראית למחצית מהיצוא התעשייתי של ישראל.

עתליה רוזנבאום: מספר גורמים עיקריים תרמו לגיבוש ההישגים האלו: מסורת רבת שנים של השקעה בחינוך ילדינו ובהשכלה הגבוהה, מסורת של השקעה רבת שנים במחקר וגם בפיתוח, עלייה וגם תהליך השלום.

עתליה רוזנבאום: פעילותו של משרד המדע והטכנולוגיה ממוקמת בין המחקר הבסיסי לבין המחקר היישומי.

עתליה רוזנבאום: היא מהווה חוליה הכרחית שאין בלתה בתרגום ואיגום היכולת המדעית של מיטב חוקרינו, הבאים מדיסציפלינות שונות ומאוניברסיטאות שונות, לכלל כוח מחקרי אחד, המכוון לעבר טכנולוגיות חדשניות, המובילות בקצה הדרך למוצרים חכמים עבור התעשייה וגם עבור הביטחון.

עתליה רוזנבאום: התוכנית המרכזית של המשרד היא תוכנית המחקר התשתיתי, בה הושקעו יותר מחצי מיליארד ₪ בשנים האחרונות.

עתליה רוזנבאום: את פירותיה אנחנו רואים בעשרות חברות סטארט-אפ צעירות בתחומי האלקטרו-אופטיקה ובביוטכנולוגיה, בתרופות מובילות ובחברות הפרמקולוגיה השונות, ובעיקר בכוח-אדם איכותי ומוכשר הפונה לתעשייה ומסייע לחברות להמשיך ולהתבסס.

עתליה רוזנבאום: ההשקעה במחקרי התשתית ובמחקרי ידע תשתיתיים נעשית במטרה לעודד העברת ידע מן האקדמיה אל התעשייה לתועלת הכלכלה שמובילה את הצמיחה.

עתליה רוזנבאום: מהיותו אמון על תחום המדע, פועל המשרד באופן נמרץ להרחבת הקשרים המדעיים הבין-לאומיים של ישראל.

עתליה רוזנבאום: אני רואה כאן לפני נספחים מדעיים.

עתליה רוזנבאום: אני רואה את הנספח הצרפתי, ידידי כריס, את גיזלה, ידידתי מגרמניה.

עתליה רוזנבאום: השנה אנחנו חוגגים ארבעים שנה.

עתליה רוזנבאום: אני רואה את חברי קסטרו מאיטליה.

עתליה רוזנבאום: אני רואה רבים מחברי שנמצאים כאן.

עתליה רוזנבאום: ההסכמים הנחתמים בין מדינת ישראל למדינות אחרות מאפשרים למדענינו מגוון של פעילויות.

עתליה רוזנבאום: מאפשרים לנו קשרי עבודה נטו כי הם חשובים מאין כמותם.

עתליה רוזנבאום: הם מאפשרים לנו להשתמש בציוד מחקר ייחודי שאינו קיים בישראל וליהנות ביחד עם שותפינו החוקרים ממקורות מימון בחו"ל.

עתליה רוזנבאום: לישראל יש הסכמים מדעיים עם כשלושים מדינות.

עתליה רוזנבאום: בשנים האחרונות נחתמו הסכמים עם רוסיה, עם סין, עם הודו, עם מדינות רבות מאסיה.

עתליה רוזנבאום: מדינות אלו רואות בישראל הקטנה שלנו מקור לחיקוי.

עתליה רוזנבאום: אנחנו אור לגולה.

עתליה רוזנבאום: בנוסף, פועל המשרד לקירוב המדע אל הקהילה, ליצירת נגישות אל המדע ועידוד הסקרנות בקרב כל אזרחי המדינה, ובמיוחד בקרב מגזרים שונים, כמו הפריפריה, הסקטור הערבי, נשים, נוער וגם התקשורת.

עתליה רוזנבאום: לא מדובר במדע וחברה, גברתי היושבת-ראש, Science and Society, כי אם במדע בתוך החברה, Science in Society, המשולב בחיי היום-יום, המהווה חלק אינטגרלי בלתי נפרד מהסובב את עולמנו ומשולב בכל תחום.

עתליה רוזנבאום: דרכים רבות לו למשרד לפעול ולהשפיע בתחום הזה.

עתליה רוזנבאום: ראוי לציין היום את אחד-עשר מרכזי המו"פ האזוריים הממוקמים בפריפריה, מקצרין שברמת-הגולן דרך שפרעם שבגליל, וכלה בחורא הבדואית הנמצאים בימים אלו בשלבי הקמה.

עתליה רוזנבאום: מרכזי אלו פועלים בתוך הקהילה, עם הקהילה ולמען הקהילה.

עתליה רוזנבאום: מודל ייחודי המשמש מודל לחיקוי בעולם.

עתליה רוזנבאום: בשנה האחרונה פעל המשרד רבות להביא למודעות הציבור את נושא המדע, ויזם דיאלוג מתמיד בין הגופים העוסקים בתחום, בינם לבין עצמם, כמו גם בינם לבין הממשלה והתעשייה.

עתליה רוזנבאום: בהזדמנות זו הרשו לי להציג בפניכם את הסמל והסיסמה החדשים של משרד המדע והטכנולוגיה.

עתליה רוזנבאום: בחירת הסמל והסיסמה החדשים נעשתה בשיתוף אגודת המעצבים הגרפיים בישראל, וועדת השיפוט לתחרות הורכבה ממעצבים גרפיים מהבכירים בישראל ביחד עם נציגי המשרד.

עתליה רוזנבאום: הסמל שנבחר, שאנחנו רואים כאן, מבטא את הממלכתיות באמצעות צורת מגן דוד, המשתקפת ממנו באופן מרומז.

עתליה רוזנבאום: את הפיזיקה – זאת שנת הפיזיקה – באמצעות הכוחות הפיזיקליים המנוגדים, המשולשים הנמשכים כלפי חוץ, אולם יחד עם זאת משולבים זה בזה לכלל שלמות אחת.

עתליה רוזנבאום: את הצורות הגיאומטריות שנוצרות מהשילוב של האותיות "מ" ו"ט", המייצגות את המילים מדע וטכנולוגיה.

עתליה רוזנבאום: המדע בישראל הוא אחד מהישגיה הגדולים של התנועה הציונית.

עתליה רוזנבאום: מנהיגי היישוב ומדינת ישראל הבינו כבר בתחילת המאה העשרים שכלכלת המאה העשרים ואחת תהיה כלכלת מדע וידע, ולא כלכלת מחצבים ויזע.

עתליה רוזנבאום: לכן בין המפעלים הגדולים הראשונים של הציונות נמנים הקמת האוניברסיטה העברית והטכניון.

עתליה רוזנבאום: באופן לא מפתיע היה בשניהם אלברט איינשטיין שותף.

עתליה רוזנבאום: הוא גייס כספים לאוניברסיטה העברית בירושלים, הרחיק עד סינגפור הרחוקה לצורך כך בשנות העשרים של המאה העשרים, והיה נשיא ועד הטכניון בשנת 1924.

עתליה רוזנבאום: אלברט איינשטיין הוא גדולים המדענים היהודיים.

עתליה רוזנבאום: יום הולדתו נבחר להיות יום המדע של כנסת ישראל, והשנה כאמור מלאו מאה שנים לפרסום המאמרים שעסקו בתורת היחסות, ואשר היווה פריצת דרך.

עתליה רוזנבאום: הסיסמה שהמשרד בחר היא "מחשבה אחת קדימה".

עתליה רוזנבאום: היא מייצגת את חזון המשרד, ובשלוש מילים בלבד מספרים את חזון המדע והמדענים לדורותיהם.

עתליה רוזנבאום: אני מאמינה שבפעילויות משרד המדע, משרד החינוך, האקדמיה הלאומית למדעים, המולמו"פ, הות"ת, המל"ג, האוניברסיטאות, מכוני המחקר ושאר הגופים העוסקים במדע, כל אחד בנפרד, ובמיוחד כולם ביחד, בשיתוף פעולה, ניתן להביא לקידום המדע, איכות החיים, לקידום החברה ולשגשוגה הכלכלי של מדינת ישראל.

עתליה רוזנבאום: תודה רבה ותודה לאמא.

לאה נס: אני רוצה לברך אתכם ביישר-כוח על הסמל ועל איך שתיארת את המאפיינים שלו.

לאה נס: זה נותן הרבה תקווה בדיוק בימים אלה.

לאה נס: אני רוצה עכשיו להזמין את נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, פרופ' נחום יערי.

פרופ' נחום יערי: ברוכים הבאים.

פרופ' נחום יערי: אנחנו כאן ביום הלאומי למדע, ואני שמח להיות שותף ושואל את עצמי מה פתאום יש יום לאומי למדע.

פרופ' נחום יערי: התשובה היא כנראה כי מדע זה דבר חשוב.

פרופ' נחום יערי: אם זה ההסבר, הרי גם לחם זה דבר חשוב, למה אין יום לאומי ללחם?

פרופ' נחום יערי: התשובה לזה היא שמצב הלחם הוא בסך הכול די בסדר ולכן לא צריך יום לאומי ללחם, ומצב המדע הוא לא כל כך אי-אי-אי ולכן יש יום לאומי למדע.

פרופ' נחום יערי: כי כשיש נושאים שדורשים מאמץ מיוחד, מחשבה מיוחדת, קידום ביוזמה מיוחדת, יש מקום לכונן יום מיוחד לנושא.

פרופ' נחום יערי: וכפי שאמרת, אני חושב שזה אולי גם נכון לגבי יום האישה, ואני חושב שזה אולי גם נכון לגבי יום זכויות האדם, וזה ודאי נכון לגבי היום לקידום המדע, וזה מה שמביא אותנו כולנו היום הנה.

פרופ' נחום יערי: במה המדע חשוב?

פרופ' נחום יערי: - על זה שמענו משתי הדוברות שקדמו לי, על כל ההישגים, הציפיות והתקוות שאנחנו תולים במדע.

פרופ' נחום יערי: אני אולי אומר מילה למה המצב הוא לא כל כך מי יודע מה היום, דבר שאולי נותן משנה תוקף לקיומו של היום הזה.

פרופ' נחום יערי: המצב הוא לא כל כך מי יודע מה בעיקר בגלל איך שמדענים צעירים היום מוצאים את עצמם כשהם מנסים להתמודד עם המערכת, כשהם מנסים להיכנס לעשייה מדעית רצינית במדינת ישראל.

פרופ' נחום יערי: אני בעוונותי הרבים אמור לפגוש ופוגש מדענים צעירים רבים, ומוצא שאכן יש מידה רבה של מבוכה.

פרופ' נחום יערי: יש מידה רבה של אי-מציאת מקומי במערכת בין מדענים צעירים, שהם הם ההבטחה שלנו לעתיד.

פרופ' נחום יערי: ובתחום הזה יש הרבה הרבה מה לתקן, ואני שמח שיש יום מיוחד שבו אנחנו נותנים את הדעת על המדע בכלל, ואני מבקש להכניס גם את הנושא הזה של מדענים צעירים לחשיבה שתהיה כאן היום.

פרופ' נחום יערי: מה לעשות?

פרופ' נחום יערי: מה עושים כשיש תחום שמצבו לא מי יודע מה ואתה רוצה לקדם אותו ואתה רוצה לשפר אותו?

פרופ' נחום יערי: היום נהוג להגיד שכשיש תחום כזה יש לשלח בו את כוחות השוק.

פרופ' נחום יערי: אם יש אבטלה, בואו נשלח בה את כוחות השוק.

פרופ' נחום יערי: יש אפילו אנשים שחושבים שכוחות השוק הם שהביסו את הקומוניזם.

פרופ' נחום יערי: האם אפשר לשלח במדע את כוחות השוק כדי לשפר את העניינים?

פרופ' נחום יערי: אני כלכלן, לכן אני די מתמצא בנושא של כוחות השוק.

פרופ' נחום יערי: אני מלא עד כאן בידע על מהם כוחות השוק, ואני אומר לכם בצורה המוסמכת ביותר, כמו שאמר הנשיא הבוש הקשיש read my lips, תקראו את שפתי – כוחות השוק לא יכולים לעשות מדע.

פרופ' נחום יערי: זה אומר לכם מומחה לכוחות השוק.

פרופ' נחום יערי: הייתי יכול לתת לכם הרצאה מלומדת למה כוחות השוק לא יכולים לעשות מדע, אבל אתם לא רוצים לשמוע הרצאה כזאת כי יש כאן כמה הרצאות הרבה יותר טובות שמחכות בתור, ולא אלאה אתכם בזה.

פרופ' נחום יערי: אבל האמינו לי, כוחות השוק לא יכולים לעשות מדע.

פרופ' נחום יערי: מה הם כן יכולים לעשות?

פרופ' נחום יערי: הם יכולים להרוס מדע.

פרופ' נחום יערי: כוחות השוק יכולים להרוס מדע במובן הזה שהם יכולים להבריח מדענים והם יכולים להניא אנשים צעירים מבכלל להיכנס לנושאים מדעיים.

פרופ' נחום יערי: את הא-סימטריה הזאת צריך לזכור.

פרופ' נחום יערי: צריך לזכור שאם נשאיר את הדברים לכוחות השוק, מה שהם יוכלו לעשות זה את השלילה, ואילו את החיוב צריכה לעשות החברה, צריכה לעשות המנהיגות.

פרופ' נחום יערי: לכן אנחנו כאן במוקד של המנהיגות של החברה שלנו, הכנסת של מדינת ישראל.

פרופ' נחום יערי: אני מקווה שהקול ייצא מכאן להגברת המאמץ והגברת המנהיגות בתחום הזה.

פרופ' נחום יערי: החברה לבדה לא יכולה, כמובן, לעשות מדע.

פרופ' נחום יערי: צריך את המוח האנושי יחד עם החברה, אבל את המוח האנושי, ברוך השם, יש לנו במידה לא מעטה, וכמו שנאמר, את זה תשאירו לנו.

פרופ' נחום יערי: את המנהיגות הציבורית, לזה אנחנו מחכים מהבית הזה.

פרופ' נחום יערי: על הצד של המוח האנושי נשמע עוד מעט שורה של הרצאות, שבחלק מהנושאים אני קצת מתמצא ויודע, ואני אומר לכם שזה מרתק, כדאי להישאר.

פרופ' נחום יערי: אני מאחל לכולנו שבימי המדע הבאים, שנה אחר שנה נראה התקדמות והיחלצות של המערכת בתחום החשוב והמיוחד הזה.

פרופ' נחום יערי: תודה לכולם.

מאיה להט-קרמן: תודה רבה על הדברים המרתקים שנאמרו פה.

מאיה להט-קרמן: אני רוצה להודות לכם על שהגעתם ליום החשוב הזה.

מאיה להט-קרמן: קודם כול אני רוצה לברך את חברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם היום, את המפקדים והחניכים בפרויקט "תלפיות", את התלמידים והמורים מרשת "אורט", שהגיעו אלינו היום, את נציגי האקדמיה וההיי-טק שהגיעו לפה היום ופינו מזמנם בשבילנו, את כל הקהל הרחב והחשוב שהגיע לפה, ואת נציגי השגרירויות הזרות שמכבדים אותנו בנוכחותם היום.

מאיה להט-קרמן: Good morning ladies and gentlemen, we are honored and pleased to have you here with us on this festive National Science Day 2005.

מאיה להט-קרמן: Thank you.

מאיה להט-קרמן: כולנו יודעים כמה חשוב שבזמנים כאלה ובכל זמן ישראל תשלח זרועות ארוכות וטובות של מדע, טכנולוגיה והיי-טק לעבר העולם כולו.

מאיה להט-קרמן: אני העורכת של תוכנית הטלוויזיה "חדשות המדע" בערוץ 8.

מאיה להט-קרמן: אני גאה ושמחה להיות אתכם היום.

מאיה להט-קרמן: בטרם נמשיך עם ההרצאות המרתקות שצפויות לנו, הכנו לכם קטע מוזיקלי מיוחד במינו.

מאיה להט-קרמן: איינשטיין שלכבודו אנחנו מקדישים את היום הזה, אמר פעם, לולא הייתי פיזיקאי כנראה שהייתי מוזיקאי.

מאיה להט-קרמן: את רוב הנאתי מהחיים אני שואב מהמוזיקה.

מאיה להט-קרמן: תסכימו אתי שבמקרה הזה אולי איבדנו מוזיקאי דגול אבל בהחלט זכינו בפיזיקאי אחד ויחיד.

מאיה להט-קרמן: אבל, גבירותי ורבותי, אפילו איינשטיין לא חשב על ההרכב הקאמרי הזה, מוזיקה שתנוגן כולה על כלים ממוחזרים.

מאיה להט-קרמן: יהיו פה מלודיה ויהיו פה קצב, אלא שלכבוד המדע, שמקדיש הרבה הרבה כסף מדי שנה לפתרונות יצירתיים למחזור, חשבנו שהגיע הזמן שהמיחזור יגיע גם לכנסת.

מאיה להט-קרמן: אני גאה להזמין את גיל בוהדנה ואסף שטיינברג מפרויקט "אקו", למופע שהוא לא רק קטע מעבר.

מאיה להט-קרמן: (קטע נגינה)

מאיה להט-קרמן: עכשיו הגיע הזמן לדבר על האיש הזה, אלברט איינשטיין, לפני שנישא עליו הרצאה עוד יותר רצינית ממני.

מאיה להט-קרמן: כמה דברים שאולי לא ידעתם עליו: הנה אלברט, ויש אומרים, ואין ודאות בעניין הזה, שעד גיל 9 אלברט הקטן לא הצליח לדבר בצורה ברורה ושוטפת.

מאיה להט-קרמן: ההורים שלו חששו שהילד בעייתי, אולי ככה לוקה בשכלו, לא נעים לומר, אבל היו נוטים לשתי השערות: או שהוא סבל מדיסלקציה - היום זה כבר פופולרי לומר - או שבחלק מהשיעורים הוא היה מאוד משועמם.

מאיה להט-קרמן: כשילדים וקרובי משפחה היו באים לבקר את איינשטיין, הוא עשה אתם את הדבר הכי כיפי והכי מדעי בעולם: הוא היה נשכב אתם על הרצפה ובונה אתם ארמונות מקוביות סוכר.

מאיה להט-קרמן: בפעם הבאה שאתם עושים את זה עם הילדים שלכם, שתדעו שיש לכם לעניין הזה אפקט.

מאיה להט-קרמן: זה לא איינשטיין, זה אייזיק ניוטון.

מאיה להט-קרמן: בחדר העבודה של איינשטיין בפרינסטון היתה תלויה רק תמונה אחת על הקיר, התמונה של סיר אייזיק ניוטון, הפיזיקאי שחולל מאתיים שנה לפני איינשטיין את המהפכה הראשונה בתחום הפיזיקה.

מאיה להט-קרמן: רובכם ודאי יודעים שבן-גוריון הציע לאיינשטיין להיות הנשיא השני של המדינה והוא סירב.

מאיה להט-קרמן: פה אתם רואים את איינשטיין בחברת הרצל, אוסישקין ווייצמן, תמונה פחות ידועה ומאוד יפה.

מאיה להט-קרמן: מה שפחות יודעים, שלקראת יום העצמאות השביעי של מדינת ישראל, איינשטיין התכונן לשאת נאום בזכות הצורך שיש לעולם כולו בקיומה של מדינת ישראל.

מאיה להט-קרמן: כולנו פספסנו את הנאום ההיסטורי הזה משום שאיינשטיין חלה ומת ימים אחדים לפני החג.

מאיה להט-קרמן: מי האיש הזה, אתם שואלים את עצמכם: מייד התשובה - מכיוון שאיינשטיין לא רצה שאנשים יסגדו לעצמות שלו, הוא היה איש נבון, הוא ביקש בצוואתו שאפרו יפוזר לרוח.

מאיה להט-קרמן: עם זאת, לפני פיזור האפר החליט פתולוג בבית-החולים בפרינסטון, ד"ר תומס הרווי - בארצות-הברית הוא אגב כוכב - לעקור את מוחו ועיניו של איינשטיין מגופו ולשמר אותם בצנצנות.

מאיה להט-קרמן: זה סיפור אמיתי.

מאיה להט-קרמן: נכון לשנת 2000, הצנצנות יקרות הערך הללו היו עדיין בחזקתו של ד"ר הרווי והוא מסייר אתן במכונית אמריקנית בארצות-הברית.

מאיה להט-קרמן: הסיפור הזה לא ייאמן.

מאיה להט-קרמן: אבל כל אלה היו רק זוטות ואנקדוטות.

מאיה להט-קרמן: מאות המחקרים שאיינשטיין פרסם יחד עם הכתבים השונים שלו, לא זיכו אותו רק בפרס נובל אלא בחיי נצח בעולם המדע והתרבות.

מאיה להט-קרמן: אני רוצה להזמין את ד"ר צבי פלטיאל ממכון וייצמן למדע, מרכז צוות שנת הפיזיקה של החברה הישראלית לפיזיקה, שיסביר לנו איך איינשטיין רלוונטי לנו לאחר מאה שנה, אולי אפילו יותר רלוונטי ממה שהיה אי-פעם.

מאיה להט-קרמן: בבקשה, ד"ר פלטיאל.

ד"ר צבי פלטיאל: בוקר טוב לכולם.

ד"ר צבי פלטיאל: המנחה, מאיה קרמן, כבר איחלה את כל הברכות ואת כל האיחולים, או פנתה לכולם, אז כל מה שנותר לי זה להצטרף לברכות שלה ולאחל לה רפואה שלמה.

ד"ר צבי פלטיאל: את הזמן הקצר שיש לי אני אחלק לשניים: בחלק הראשון אני אנסה לעשות קצת סדר בנושא הזה של איינשטיין, שנת הפיזיקה, 1905-2005, מה כל הסיפור הזה, ולהסביר למה השנה הזאת היא כל כך מיוחדת, הרי היו הרבה שנים אחרות שבהן היו גילויים גדולים אחרים גם של איינשטיין וגם של מדענים אחרים.

ד"ר צבי פלטיאל: בחלק האחר של הדברים שלי אני אנסה להראות מה נעשה פה בארץ, אולי חלק ממה שנעשה פה בארץ, לקראת או במסגרת שנת הפיזיקה העולמית, ולסיים בעצם בקריאה לכולכם, לכל מי שנמצא כאן ולכל מי שלא נמצא כאן, אבל נמצא בארץ, להצטרף לפעילות של שנת הפיזיקה, לנצל את ההזדמנות הזאת של שנת הפיזיקה העולמית כדי לעסוק בפיזיקה, להבין יותר, להתעניין בה.

ד"ר צבי פלטיאל: נתחיל באלברט איינשטיין ושנת הפיזיקה העולמית.

ד"ר צבי פלטיאל: בעצם הקשר בין השניים מתחיל לפני כשנה, בהחלטה של עצרת האומות ב-10 ביוני 2004, שבה היא מכירה בתרומה המשמעותית של הפיזיקה להבנת הטבע והיקום כולו.

ד"ר צבי פלטיאל: היא מכירה בכך שהפיזיקה מהווה בסיס לקידמה הטכנולוגית של ימינו והיא מציינת את זה ששנת 2005 היא שנת המאה לפריצתו המטאורית של איינשטיין בשנה שמקובל לכנות אותה היום השנה המופלאה של איינשטיין, שנת 1905.

ד"ר צבי פלטיאל: היא מברכת על החלטת אונסקו להכריז על השנה הזאת כשנת הפיזיקה העולמית, ובעצם מאמצת את ההחלטה הזאת ומכריזה על שנת 2005 כשנת הפיזיקה העולמית.

ד"ר צבי פלטיאל: הכוונה בהחלטה זאת היא לא לעשות בהכרח יותר מחקר בפיזיקה.

ד"ר צבי פלטיאל: מחקר בפיזיקה או מחקר במדעים בכלל הוא דבר ארוך, מתמשך הרבה שנים, ולכן צריך להשקיע בו כל הזמן, כפי שכבר שמענו מנשיא האקדמיה למדעים.

ד"ר צבי פלטיאל: אלא הכוונה היא להביא את המדע לציבור כולו בכל הארצות, וכמובן מבחינתנו בפרט בישראל.

ד"ר צבי פלטיאל: מה כל כך מיוחד בשנת 1905?

ד"ר צבי פלטיאל: בשנה הזאת איינשטיין הגיש את עבודת הדוקטורט שלו.

ד"ר צבי פלטיאל: אנחנו כבר יודעים שהיום זה יום הולדתו, יום הולדתו ה-126, מזל טוב לכולם, ושלושה ימים אחרי יום הולדתו הוא שולח לפרסום את המאמר הראשון שפרסם באותה שנה, והמאמר מטפל בנושא שנשמע קצת לא מעניין - בליעה ופליטה של אור על-ידי חומר.

ד"ר צבי פלטיאל: זה בדיוק היום לפני מאה שנה פחות שלושה ימים.

ד"ר צבי פלטיאל: בעבודה הזאת הוא יוצא מתוך הנחה מאוד מאוד מוזרה, שהאור מתנהג כמו חלקיקים.

ד"ר צבי פלטיאל: למה זה מוזר?

ד"ר צבי פלטיאל: משום שבעשרות השנים שקדמו לפרסום הצליחה תורה חדשה של פיזיקאי בריטי בשם מקסוול לאחד את הטיפול בחשמל ובמגנטיות לתורה אחת - האלקטרו-מגנטיות.

ד"ר צבי פלטיאל: תורה מאוד מאוד מוצלחת, ששוב, קשה לתאר את העולם של היום, לא רק עולם המדע אלא גם את כל החיים המודרניים שלנו, בלי התורה הזאת של האלקטרו-מגנטיות.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל היא לא רק איחדה את החשמל והמגנטיות שעד אז היו שני תחומים נפרדים לגמרי של המדע, אלא היא איחדה אתם עם תחום אחר לגמרי - האופטיקה, התורה שעוסקת באור.

ד"ר צבי פלטיאל: כל האור שאנחנו רואים הוא בעצם קרינה אלקטרו-מגנטית.

ד"ר צבי פלטיאל: כך התברר ממחקריו של מקסוול וממחקרם של אנשים באותה תקופה, בחצי השני של המאה ה-19, והתורה הזאת היתה מוצלחת ביותר, והיא מתארת את האור ואת הקרינה כגלים שמתקדמים במרחב.

ד"ר צבי פלטיאל: גלים הם תופעה רציפה שמתמשכת כל הזמן.

ד"ר צבי פלטיאל: גל אחד אחרי השני כל הזמן, זה לא רק משהו חד-פעמי.

ד"ר צבי פלטיאל: והנה בא איינשטיין ב-1905, במאמר הראשון, ואומר: לא, האור מתנהג כמו חלקיקים.

ד"ר צבי פלטיאל: חלקיק שבה פוגע וזהו, ואולי אחר-כך באיזשהו זמן, לא קבוע, לא סדיר, יכול לבוא עוד חלקיק ועוד אחד, אבל אין קשר ברור בין אחד לשני.

ד"ר צבי פלטיאל: כמובן שהנחה כזאת סותרת לחלוטין את כל התיאוריה של מקסוול ואת כל התיאוריה שזכתה להצלחה כל כך גדולה בחצי השני של המאה ה-19.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל בעזרת ההנחה הזאת מצליח איינשטיין להסביר כל מיני תופעות, וביניהן האפקט הפוטו-אלקטרי.

ד"ר צבי פלטיאל: לחלק מהאנשים כאן השם פוטו-אלקטרי אומר הרבה, אבל יש גם כאלה שזה לא אומר להם, ובעצם זה תהליך שבו פשוט מאוד על-ידי קליטה של אור, או קליטה של קרינה אלקטרו-מגנטית בחומר, נוצר מתח משני קצוות הגוש או החתיכה של החומר שקלטה אותו, נוצר מתח חשמלי, ואור באמת הופך למתח חשמלי.

ד"ר צבי פלטיאל: יש קשר בין השניים.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל בלי ההנחה הזאת של איינשטיין, שהאור מתנהג כחלקיקים, אי-אפשר היה להסביר את התופעה הזאת של האפקט הפוטו-אלקטרי.

ד"ר צבי פלטיאל: ואכן, בעקבות ההסבר הזה והצלחות נוספות של המאמר הזה, איינשטיין זוכה להכרה עולמית, וכעבור שש-עשרה שנה מקבל פרס נובל בפיזיקה.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל התוצאות של העבודה הזאת הן הרבה הרבה מעבר לפרס נובל הזה לאותו אדם.

ד"ר צבי פלטיאל: כל גלאי האור והקרינה שאנחנו משתמשים בהם היום, אם כשאנחנו מונעים סגירה של מעלית כאשר אדם עובר בקרן אור ולכן יש אות חשמלי שאומר למעלית לא להיסגר או לפתוח את הדלתות, ואם במצלמות הדיגיטליות שמשרתות אותנו כל הזמן, או ב-CD, בקורא התקליטור שקורא את האור שפוגע שם - כולם מבוססים על האפקט הפוטו-אלקטרי.

ד"ר צבי פלטיאל: הקולטים הסולריים שהופכים אור וטוענים באמצעותו מצברים או סוללות במחשבים ניידים או במחשבונים, באלף ואחד התקנים אחרים, כולם מבוססים על האפקט הפוטו-אלקטרי, וללא ההסבר של איינשטיין לא היינו יכולים לייצר אותם ולהשתמש בהם היום.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל המאמר הזה עשה משהו עוד הרבה יותר גדול.

ד"ר צבי פלטיאל: פרט לתוצאות השימושיות שיש לנו כתוצאה מההסבר הזה, הוא פרץ תחום חדש לחלוטין.

ד"ר צבי פלטיאל: בעצם המאמר הזה הוא אחת מאבני הדרך החשובות ביותר בדרך לפיתוחה של תורת הקוונטים, ואי-אפשר לחשוב לא על הכימיה המודרנית ולא על האלקטרוניקה ולא על הביולוגיה המולקלורית בלי תורת הקוונטים.

ד"ר צבי פלטיאל: היא נותנת את ההסבר לטבלה המחזורית שעד אז לא היה.

ד"ר צבי פלטיאל: כל זה לא ניתן היה לחשוב עליו ללא המאמר של איינשטיין.

ד"ר צבי פלטיאל: במאמר נוסף, שפרסם ב-11 במאי 1905, מתאר איינשטיין תנועה של חלקיקים בתוך נוזל.

ד"ר צבי פלטיאל: הנה אנחנו רואים כאן בתמונה למטה חלקיקים בגודל של אלפית מילימטר שזזים קצת.

ד"ר צבי פלטיאל: תנועה קטנה, לא אחידה, לא קבועה בכיוון, בכל מיני כיוונים בתוך נוזל.

ד"ר צבי פלטיאל: בצד שמאל - בתוך מים, בצד ימין - בתוך מים עם תוספת של DNA שהופכים את התמיסה ליותר צמיגה.

ד"ר צבי פלטיאל: אנחנו רואים את התנועה הזאת.

ד"ר צבי פלטיאל: התנועה הזאת ידועה כתנועת בראון, נתגלתה על-ידי בוטניקאי בריטי כבר במחצית הראשונה של המאה ה-19, ולא נמצא לה הסבר, ואיינשטיין שוב יוצא כאן מתוך הנחה, שהיום בשבילנו היא מיותרת, ברור לגמרי לכל אחד שיושב כאן באולם שחומר מורכב מאטומים וממולקולות.

ד"ר צבי פלטיאל: בדיוק היום לפני מאה שנה זה היה לגמרי לא ברור.

ד"ר צבי פלטיאל: ויכוח גדול בין המדענים, בין הפיזיקאים, האם יש אטומים, האם אין, האם יש אטומים, האם זה רק מושג ערטילאי או משהו ממשי שאפשר למדוד אותו ואפשר להוכיח את קיומו.

ד"ר צבי פלטיאל: לאיינשטיין היה ברור שיש.

ד"ר צבי פלטיאל: הוא יצא מהנחה שיש אטומים ואפשר אפילו להעריך את גודלם, ולכן הוא אמר, אם יש אטומים ואם הם עדיין קטנים מדי מכדי שנוכל לראות אותם או למדוד אותם ישירות, עדיין בצורה עקיפה אנחנו יכולים להרגיש בהם על-ידי ההתנגשויות שלהם עם גופיפים קצת יותר גדולים.

ד"ר צבי פלטיאל: הגופיפים האלה בגודל של מיקרון, בגודל של אלפית מילימטר, הם גדולים מאוד ביחס לאטומים, אבל האטומים שמתנגשים אתם הם אלה שדוחפים אותם פעם לצד זה ופעם לצד זה וגורמים לתנועה הלא סדירה שלהם.

ד"ר צבי פלטיאל: זאת תנועת בראון, כך הצליח איינשטיין להסביר אותה באותו מאמר שני.

ד"ר צבי פלטיאל: מהפכה אדירה בתחום אחר, שונה לחלוטין של הפיזיקה, תוך מספר שבועות.

ד"ר צבי פלטיאל: המאמר הזה הפך להיות המאמר המצוטט ביותר בתחום הפיזיקה במחצית הראשונה של המאה ה-20.

ד"ר צבי פלטיאל: לא המאמר הקודם שדיברתי עליו, וגם לא המאמרים הבאים שאני אזכיר.

ד"ר צבי פלטיאל: התוצאות, הנה יש לנו הוכחה ראשונה שחומר בנוי מאטומים, וכבר אפשר להתחיל לחשב את הגודל שלהם ולהתחיל לחקור את המבנה שלהם.

ד"ר צבי פלטיאל: תוצאה נוספת: תחום חדש לחלוטין של הפיזיקה נוצר.

ד"ר צבי פלטיאל: אם קודם דיברנו על תחום חדש של תורת הקוונטים, הנה כאן נוצר תחום חדש - מכניקה סטטיסטית.

ד"ר צבי פלטיאל: תחום חדש לחלוטין מעבר לתרמודינמיקה שעד אז הסבירה את ההתנהגות של הרבה הרבה חלקיקים קטנים.

ד"ר צבי פלטיאל: תחום חדש, מכניקה סטטיסטית, פורה ביותר, שהביא לפיתוחם של חומרים חדשים, חומרים עם תכונות שונות לתחומים רבים של הנדסת חומרים.

ד"ר צבי פלטיאל: כל אלה מבוססים במידה רבה על מכניקה סטטיסטית.

ד"ר צבי פלטיאל: וכאילו לא מספיק, תוך מספר שבועות נוספים, ב-30 ביוני, מפרסם איינשטיין מאמר נוסף, ושוב בתחום שונה לחלוטין של הפיזיקה.

ד"ר צבי פלטיאל: הפעם על האלקטרו-דינמיקה של גופים נעים, כך נקרא המאמר, אבל בעצם אנחנו מכירים אותו כמאמר הראשון על תורת היחסות.

ד"ר צבי פלטיאל: המאמר הזה שוב יוצא מהנחה מאוד מהפכנית, וההנחה היא שמהירות האור לא תלויה במהירות של מקור האור, של מי שפלט את האור.

ד"ר צבי פלטיאל: אם אנחנו זורקים כדור במנוחה, אנחנו נותנים לכדור מהירות מסוימת.

ד"ר צבי פלטיאל: אם אנחנו זורקים כדור תוך כדי נסיעה או טיסה, לכדור יש המהירות שאנחנו הענקנו לו ועוד את המהירות שהיתה לו או שניתנה לו כתוצאה מהנסיעה והטיסה, ולכן הוא נע במהירות אחרת.

ד"ר צבי פלטיאל: ההנחה של איינשטיין לגבי מהירות האור היא ששם זה לא קורה.

ד"ר צבי פלטיאל: לא חשוב אם מקור האור הוא קבוע, נייח או נייד, בתנועה,  מהירות האור, כפי שכל אחד ימדוד אותה, זה שעומד וזה שנע עם מקור האור, היא תמיד רק מהירות האור הקבועה, 300,000 קילומטר בשנייה.

ד"ר צבי פלטיאל: התוצאות מזה היו מהפכניות ביותר.

ד"ר צבי פלטיאל: המושג של בו-זמניות, סימולטניות, דברים שקורים בשני מקומות באותו זמן, הופך להיות לא כל כך ברור.

ד"ר צבי פלטיאל: דברים שהם סימולטניים לאחד יכולים להיות לא סימולטניים, לא באותו זמן לאחר.

ד"ר צבי פלטיאל: תופעות כמו זמן שאחד מודד הוא לא הזמן שאחר מודד וכן המרחק.

ד"ר צבי פלטיאל: התארכות זמן כתוצאה מתנועה, הזמן שמודדים מתארך, כיווץ המרחק - בואו נראה את זה בדוגמה: אנחנו רואים בחלק הראשון של התמונה משהו שנע, מטוס שנע ומושך אחריו כרזה, והקריקטורה הזאת מדמה אותו למשהו שנע בעשירית ממהירות האור.

ד"ר צבי פלטיאל: במהירות הזאת צופה שעל הקרקע רואה את המטוס ואת השלט פחות או יותר בגודל הטבעי שלהם.

ד"ר צבי פלטיאל: אבל אם מהירות המטוס גדולה יותר, כמו בסרט השני מלמעלה, אז הגוף נעשה קצת יותר קצר כפי שרואה אותו צופה נייח על הקרקע.

ד"ר צבי פלטיאל: זה במקרה שמהירות המטוס היא 87% ממהירות האור.

ד"ר צבי פלטיאל: אם מהירות המטוס היא 99%, כמו בפס השלישי מלמעלה, הצופה הנייח על הקרקע רואה את המטוס כבר הרבה יותר מכווץ, ואם הוא מודד את האורך שלו ושל השלט, הוא מקבל משהו הרבה יותר קטן מהאורך המקורי כשהיה במהירויות איטיות.

ד"ר צבי פלטיאל: כאשר מהירותו של המטוס היא 99.99% ממהירות האור, אנחנו רואים את הפס התחתון, המטוס והשלט הם כל כך דקים שכל מה שרואים זה פס דק מאוד.

ד"ר צבי פלטיאל: זו אחת התוצאות, רק דוגמה, רק טעימה מהדברים המשונים שתורת היחסות הפרטית, המאמר הזה חוזה.

ד"ר צבי פלטיאל: העבודה הזאת קיבלה אישור בכל המדידות הניסיוניות שעושים, ולמעשה אי-אפשר לתאר את המאיצים שמשתמשים היום בלי להשתמש בחישובים או בתחזיות של תורת היחסות.

ד"ר צבי פלטיאל: אי-אפשר להבין את האסטרופיזיקה של היום בלי תורת היחסות.

ד"ר צבי פלטיאל: אפילו דברים שימושיים כמו ה-GPS, שבעזרתו אפשר לנווט בכל מקום בעולם בדיוק פנטסטי, אי-אפשר היה להשיג אותם בלי להתחשב בשינויים שתורת היחסות הפרטית והכללית גם מציעים לתיאוריה של ניוטון.

ד"ר צבי פלטיאל: שמענו על ניוטון, אולי הגאון של כל הזמנים, שמאתיים שנה קודם פרסם את החוקים שלו, שהצליחו כל כך טוב וכל כך יפה להסביר את המכניקה ואת רוב הדברים שאנחנו רואים בחיי היום-יום שלנו.

ד"ר צבי פלטיאל: הצלחה אדירה עד כדי כך שבתחילת המאה ה-20 חשבו שאין יותר מה לעשות, והנה בא אותו צעיר, בן 26, פקיד, אפילו לא מועסק על-ידי איזושהי אוניברסיטה או מוסד מחקר, במהלך אותה תקופה הוא גם הגיש את עבודת הדוקטורט שלו, ומפרסם עבודה כזאת שסותרת לחלוטין את הבסיס של תורת ניוטון.

ד"ר צבי פלטיאל: יחד עם זה צריך להגיד הוא היה חייב להסביר ולהראות שהתורה שלו מתאימה לכל התחזיות ולכל ההצלחות של תורת ניוטון, כאשר מדברים במהירויות שהן הרבה יותר קטנות ממהירות האור.

ד"ר צבי פלטיאל: וראינו בקריקטורה מקודם, שבמהירויות שהן 10% או פחות ממהירות האור, הדברים נראים בדיוק כמו שהם נראים אצלנו.

ד"ר צבי פלטיאל: תוצאה נוספת, מרחיקת לכת, היתה תורת היחסות הכללית שהתפרסמה כעבור עשר שנים.

ד"ר צבי פלטיאל: כאילו שזה לא מספיק, עוד באותה שנה, אחרי שהוא מספיק לצאת גם לחופשה בחו"ל ולנפוש, מפרסם איינשטיין כעבור מספר חודשים מאמר, הפעם מאמר קצר מאוד, רק שלושה עמודים, וגם לא בתחום חדש.

ד"ר צבי פלטיאל: הוא נשאר בתחום.

ד"ר צבי פלטיאל: שלוש פריצות דרך אדירות בשלושה תחומים שונים לחלוטין הספיקו לו, וגם המאמר הזה על תורת היחסות, אבל הוא מסיק בו מסקנה מהמאמר הקודם, והמסקנה אומרת - מהפכה אדירה.

ד"ר צבי פלטיאל: כולנו מכירים את חוק שימור האנרגיה, אחד החוקים הבסיסיים ביותר של הפיזיקה.

ד"ר צבי פלטיאל: כולנו מכירים, אולי לא בשם, אבל חיים כל הזמן עם חוק שימור המסה.

ד"ר צבי פלטיאל: אנחנו יודעים שמסה או חומר נשמר, השולחן הזה נשמר כל הזמן כשולחן, אבל גם אם אני אפרק אותו ואחתוך אותו לחתיכות קטנות כמות החומר שלו, כמו המסה נשמרת, ואפילו אם אני אשרוף אותו והוא יהפוך לגז, כמות החומר שהרכיבה אותו נשמרת.

ד"ר צבי פלטיאל: כולנו חיים כל הזמן בהנחה שהמסה נשמרת.

ד"ר צבי פלטיאל: בלי זה לא היינו יכולים לתאר לעצמנו את החיים שלנו.

ד"ר צבי פלטיאל: אנחנו לומדים את זה בתור ילדים קטנים.

ד"ר צבי פלטיאל: לכן שני החוקים האלה, חוק שימור המסה וחוק שימור האנרגיה, הם חוקים בסיסיים ביותר עד שבא איינשטיין ואומר: הם לא קיימים יותר.

ד"ר צבי פלטיאל: אין חוק שימור מסה.

ד"ר צבי פלטיאל: מסה יכולה להיעלם.

ד"ר צבי פלטיאל: אין חוק שימור אנרגיה.

ד"ר צבי פלטיאל: אנרגיה יכולה להיעלם או להיווצר.

ד"ר צבי פלטיאל: מה יש כן?

ד"ר צבי פלטיאל: חוק שימור המס והאנרגיה המוכלל.

ד"ר צבי פלטיאל: הכול ביחד.

ד"ר צבי פלטיאל: משום שבעצם מסה היא אנרגיה, אנרגיה היא מסה, יש זהות ביניהם, הם יכולים לעבור ממצב אחד לשני.

ד"ר צבי פלטיאל: לכן אפשר לדבר רק על חוק שימור מוכלל של מסה ואנרגיה, ולא על חוקים נפרדים.

ד"ר צבי פלטיאל: זה מבוטא בצורה קצרה מאוד בנוסחה המפורסמת אולי מכולן - E=MC.

ד"ר צבי פלטיאל: התוצאה היא שאפשר להפוך מסה לאנרגיה, אפשר לייצר כמויות גדולות מאוד של אנרגיה, ולא עוברות הרבה שנים עד שמתברר שאכן מקור האנרגיה, שמי שנותן לנו כמעט את כל האנרגיה שאנחנו צריכים של השמש, זה לא אחר מאשר תהליך של היפוך מסה לאנרגיה.

ד"ר צבי פלטיאל: כאמור, גם האנרגיה הגרעינית היא תוצאה של העיקרון הזה.

ד"ר צבי פלטיאל: ותוצאה נוספת היא אותה תורת יחסות כללית שהתפרסמה מאוחר יותר.

ד"ר צבי פלטיאל: זו השנה המופלאה של אלברט איינשטיין.

ד"ר צבי פלטיאל: הרבה מדענים גילו תגליות מאוד חשובות, אבל קשה למצוא עוד אדם שתוך שנה אחת תרם כל כך הרבה בתחומים כל כך שונים, פריצות דרך, ייסוד תחומים חדשים שעד היום אנחנו חוקרים בהם ועוסקים בהם בעניין רב.

ד"ר צבי פלטיאל: איינשטיין לא הפסיק לתרום ב-2005.

ד"ר צבי פלטיאל: יש לו תרומות מאוד מאוד חשובות גם בשנים שאחר-כך.

ד"ר צבי פלטיאל: לא אכנס אליהן כי הזמן קצר.

ד"ר צבי פלטיאל: רק אזכיר, שכאמור, ב-1915 הוא פרסם את תורת היחסות הכללית שלו.

ד"ר צבי פלטיאל: ב-1919 קיבלה תורת היחסות אישור ניסיוני בניסויים של האסטרונום הבריטי אדינגטון.

ד"ר צבי פלטיאל: זה התפרסם מייד בכותרות כל העיתונים החשובים, ואיינשטיין הפך להיות סלבריטי, אדם מפורסם לא רק בקהילת המדענים אלא בציבור כולו.

ד"ר צבי פלטיאל: איינשטיין עסק בפליטה ובליעה של קרינה על-פי תורת הקוונטים בסטטיסטיקה בוס איינשטיין.

ד"ר צבי פלטיאל: לא אכנס לזה.

ד"ר צבי פלטיאל: עסק וחקר את יסודות תורת הקוונטים והתווה את הדרך לחיפוש תורה מאוחדת של כל הכוחות.

ד"ר צבי פלטיאל: כך שיש סיבה טובה לציין את איינשטיין, וכבר הזכירו למה לנו כאן בישראל יש סיבות טובות עוד יותר.

ד"ר צבי פלטיאל: לכן אעבור בקצרה על דברים שאנחנו מתכננים או מתקיימים לכבוד שנת הפיזיקה העולמית כאן בישראל.

ד"ר צבי פלטיאל: ראשית, באפריל, בעוד פחות מחודש,  יתקיים בירושלים כנס מורשת איינשטיין של האקדמיה הישראלית למדעים, פתוח לקהל ועם שורה מאוד נכבדת של מדענים מהארץ ומכל העולם.

ד"ר צבי פלטיאל: כנס החברה הישראלית לפיזיקה יוקדש לשנת הפיזיקה, כנסים של מרכז מורי הפיזיקה ומרכז מורי המדעים בחטיבות הביניים.

ד"ר צבי פלטיאל: בפסטיבל המדע במכון וייצמן בפסח אנחנו נייחד סימפוזיון שלם למורשת איינשטיין.

ד"ר צבי פלטיאל: כל הפרטים שאני מוסר עכשיו על תוכניות שנת הפיסיקה מופיעים בשני אתרים שרשומים למטה, וכל אחד שרוצה לדעת יותר מוזמן לרשום את הכתובות שלהם.

ד"ר צבי פלטיאל: פרט לסימפוזיונים אנחנו מקיימים שורה ארוכה מאוד של הרצאות פופולריות בכל רחבי הארץ.

ד"ר צבי פלטיאל: עשרות פיזיקאים התנדבו להרצות בבתי-ספר ובמרכזים קהילתיים.

ד"ר צבי פלטיאל: כבר נתנו ועוד ייתנו הרצאות.

ד"ר צבי פלטיאל: מועדון האסטרונומיה באוניברסיטת תל-אביב מקיים שורה של הרצאות.

ד"ר צבי פלטיאל: הבאה שלהם ביום חמישי הקרוב בערב.

ד"ר צבי פלטיאל: תהיה הרצאה של פיזיקה ומוזיקה במסגרת ההרצאות בכור המהפכה באוניברסיטת תל-אביב.

ד"ר צבי פלטיאל: הרצאות באוניברסיטה העברית, הרצאות דה-שליט במכון וייצמן.

ד"ר צבי פלטיאל: בעוד פחות משלוש שעות נקיים במכון וייצמן את הרצאת קציר מקינני הראשונה שתעסוק בתורת הקוונטים וננו-אלקטרוניקה, ותועבר לחמישה אולמות מדפנה בצפון ועד באר-שבע בדרום.

ד"ר צבי פלטיאל: פרופ' דיוויד גרוס, חתן פרס נובל האחרון לפיזיקה, ירצה במרחק של כמה מאות מטרים מפה בבית-הספר שבו הוא למד, בית-הספר שליד האוניברסיטה, ב-10 באפריל, ויש עוד סדרות בבית-הספר חמדה בתל-אביב ובמקומות אחרים.

ד"ר צבי פלטיאל: אנחנו מקיימים שורה של תחרויות לנוער, ביניהן טורניר הפיזיקה במכון וייצמן בחודש הבא, תחרויות בבית-ספר חמדה, אולימפיאדת הפיזיקה, והן כולן יעמדו בסימן שנת הפיזיקה העולמית.

ד"ר צבי פלטיאל: כתבי- עת שונים הקדישו גיליונות מיוחדים  לשנת הפיזיקה ולאיינשטיין, ביניהם Scientific American, שמהדורה אחת שלו תוכלו לראות כאן בחוץ.

ד"ר צבי פלטיאל: הירחון "ראש גדול", והעורכת שלו ד"ר זהר גורי, שנמצאת כאן, הקדישו גיליון מסוים.

ד"ר צבי פלטיאל: "פיזיקה פלוס", המגזין המקוון של החברה הישראלית, מקדיש לאיינשטיין ולשנת הפיזיקה מקום נכבד.

ד"ר צבי פלטיאל: יש גם תערוכות.

ד"ר צבי פלטיאל: בימים אלה מוצגת במוזיאון הארץ תערוכה של דיוקנאות של איינשטיין, כי פרט להיותו  מדען, הומניסט ותורם בכל מיני תחומים, אני חושב שהוא תרם לאומנות את אוסף  הדיוקנאות, הפרצופים והתמונות הרחב ביותר שהיה אפשר לחשוב עליו.

ד"ר צבי פלטיאל: ותהיה תערוכה גדולה פה, במוזיאון בלומפילד, בירושלים, שתעסוק באיינשטיין, תערוכה שנודדת בעולם ותגיע גם לכאן.

ד"ר צבי פלטיאל: ולבסוף, שנת הפיזיקה העולמית יש לה שורה של פעילויות בין-לאומיות, שלא אכנס אליהן, אבל בחלקן נוטלים ישראלים חלק.

ד"ר צבי פלטיאל: אני רק רוצה לציין פרויקט אחד שבו כל אחד מכם וכל אחד מחוץ לאולם יכול לקחת חלק, זה פרויקט שנקרא Instein At Home, ובו מי שרוצה להשתתף יכול לצרף את המחשב שלו למאמץ החישובי האדיר שהחוץ כדי לגלות גלי גרוויטציה.

ד"ר צבי פלטיאל: לראשונה המדע מגיע לרגישות שמאפשרת לו לגלות אותם גלי גרוויטציה שתורת היחסות הכללית, איינשטיין ואיינשטיין ביחד עם נתן רוזן, ז"ל, שאחר-כך היה בטכניון, חזו את קיומם של גלי גרוויטציה, ולראשונה יש גלאים, מעבדות שהן מספיק רגישות כדי לגלות את זה, אבל הן יוצרות כמות מאוד גדולה של נתונים וצריך בשביל לעבד אותם כוח מחשוב אדיר.

ד"ר צבי פלטיאל: כל אחד מכם יכול לרתום את המחשב האישי שלו בשעות הפנאי לפרויקט הזה במסגרת Instein At Home, ושוב, פרטים באתר האינטרנט שמופיע למטה.

ד"ר צבי פלטיאל: אסיים בציון העובדה שזאת הזדמנות של פעם במאה שנה, לא כל יום ולא כל שנה אנחנו יכולים לציין את הגילויים ואת הפריצה המטאורית של אלברט איינשטיין, ולכן אני קורא לתלמידים שכאן ובחוץ, מדענים, פוליטיקאים, אנשי ציבור, תעשיינים, משרתי ציבור, לכולם, לנצל את ההזדמנות המיוחדת הזאת, לעסוק בפיזיקה, כדי להבין.

ד"ר צבי פלטיאל: תודה רבה.

מאיה להט-קרמן: תודה רבה לד"ר צבי פלטיאל.

מאיה להט-קרמן: זה היה מרתק.

מאיה להט-קרמן: אני רק רוצה להציע לדוברים הבאים טיפה יותר לשמור על לוח הזמנים, כדי שכולנו נוכל להישאר פה עד סוף היום.

מאיה להט-קרמן: אני יודעת שחלקנו מוגבלים בזמן לקראת סופו.

מאיה להט-קרמן: אני רק רוצה לציין את חברי הכנסת שנמצאים אתנו פה, שחשוב לומר שהם הגיעו וכיבדו את היום הזה - הנה, גם בכנסת נותנים כבוד למדע: פרט כמובן ליושבת-ראש, הד"ר לאה נס, יש אתנו חברת הכנסת אראלה גולן, חבר הכנסת פרופ' ויקטור בריילובסקי, חבר הכנסת פרופ' מיכאל נודלמן, חבר הכנסת אילן שלגי, לשעבר שר המדע.

מאיה להט-קרמן: היו אתנו גם פה, אם כי הם היו צריכים לצאת לוועדות, לדעתי, חברת הכנסת מל פולישוק-בלוך וחבר הכנסת יעקב מרגי.

מאיה להט-קרמן: נדמה לי שהזכרנו את כולם ורוב תודה שאתם כאן.

מאיה להט-קרמן: המזל הטוב של כולנו ושל היום הזה, שאיינשטיין לא הפסיק לדבר, ולכן יש ציטוטים נפלאים שאפשר ככה לזרות בכל עבר, ואחד מהם לא יכולתי שלא להביא עכשיו.

מאיה להט-קרמן: הוא אמר: "הדבר הכי חשוב הוא לא להפסיק לשאול.

מאיה להט-קרמן: לסקרנות יש סיבת קיום משלה.

מאיה להט-קרמן: אי-אפשר שלא לחוש יראת כבוד כאשר מהרהרים על חידות הנצח והחיים.

מאיה להט-קרמן: די לו לאדם אם ינסה להבין מעט מהמסתורין הזה כל יום.

מאיה להט-קרמן: לעולם אל תאבד מהסקרנות הקדושה".

מאיה להט-קרמן: איזה יופי.

מאיה להט-קרמן: אבל אם חשבתם שכל הדברים שד"ר פלטיאל אמר היו די סמוכים להבנה, זה משום שעוד לא שמעתם הרצאה על ננו-טכנולוגיה.

מאיה להט-קרמן: מה זה ננו-טכנולוגיה?

מאיה להט-קרמן: אני קטונתי, אבל אם שואלים אותי, זאת האומנות להפוך דברים קטנים מאוד לשימושיים מאוד בלי לעשות רעש גדול מאוד כשעושים את זה.

מאיה להט-קרמן: בערך.

מאיה להט-קרמן: אבל אם אתם רוצים הסבר קצת יותר מפורט ומדויק לגבי התחום המדעי שיעשה את המהפכה בהי"א הידיעה של המאה העשרים ואחת, אתם מוזמנים להקשיב רוב קשב לדבריו של פרופ' אורי סיוון, מנהל מכון ראסל ברי לננו-טכנולוגיה בפקולטה לפיזיקה בטכניון.

מאיה להט-קרמן: עד שהוא יעשה את דרכו לכאן, אני רק אומר לכם שהוא בחר לדבר אתכם היום על תחום שעד לאחרונה היה בגדר מדע בדיוני, והיום הוא הולך ותופס תאוצה ממשית - איך מחברים בין האלקטרוניקה לבין הביולוגיה, בין שבבים קרים לתאים חמים, או בין המספרים לבין ארבע אותיות ה-DNA.

מאיה להט-קרמן: פרופ' סיוון, בבקשה.

פרופ' אורי סיוון: תודה רבה לכולם.

פרופ' אורי סיוון: כבוד גדול לדבר פה.

פרופ' אורי סיוון: במיוחד אני שמח לראות את כל החבר'ה הצעירים, אז הנה אתגר בשבילכם, משהו שאנחנו לא יודעים עדיין לעשות, אבל בעיה טובה לחשוב עליה.

פרופ' אורי סיוון: אני רוצה לדבר על פוטנציאל ההכלאה בין ביולוגיה ובין ננו-אלקטרוניקה, שני שטחים עצומים, כמובן, אבל ברמה האלמנטרית ביותר: להתחבר על-ידי אלקטרוניקה למולקולות ביולוגיות בודדות, ללמוד לשלוט בהן, ללמוד לקרוא מהן אותות, כך שליצור בסופו של דבר ממשק טבעי לחלוטין בין הביולוגיה לננו-אלקטרוניקה.

פרופ' אורי סיוון: להמשיך את הביולוגיה לכיוון האלקטרוניקה, ולהמשיך את האלקטרוניקה לכיוון הביולוגיה.

פרופ' אורי סיוון: הנושא שאני אציג קשור קשר הדוק לאיינשטיין, למעשה קשור לאותה עבודה שצבי תיאר ב-1905 על התנועה הבראונית.

פרופ' אורי סיוון: שמונים שנה קודם רוברט בראון, בוטניקאי סקוטי, חקר תנועה של אבקת צמחים בתוך תמיסה, וראה שהאבקה הזאת, החלקיקים, מבצעים תנועה הראטית בתוך הנוזל.

פרופ' אורי סיוון: בהתחלה חשבו שזה קשור איכשהו לחיים וכן הלאה, אבל הסתבר שגם אבקה מיובשת עושה אותו דבר, וגם סתם חלקיקים מעשה ידי אדם בתמיסה עושים אותו דבר.

פרופ' אורי סיוון: ב-1905, כמו ששמענו, איינשטיין התחיל להתעניין בשאלה איך תתבטא המהות החלקיקית של החומר, העובדה שנוזל אולי עשוי ממולקולות ואטומים, איך זה יתבטא בהשפעה על גופים יותר גדולים, והראה שתנועות מהסוג הזה נובעות בעצם מהתנגשות של מולקולות מים, מהתנגשות לא סדירה של מולקולות מים בגופים הקצת יותר גדולים.

פרופ' אורי סיוון: שלוש שנים מאוחר יותר, ז'אן פרין, פיזיקאי צרפתי, ניסה לבדוק את התיאוריות של איינשטיין וקיבל בעצם ב-1926 נובל על העבודה הניסיונות שלו.

פרופ' אורי סיוון: הרצאת הנובל שלו נקרא Discontinuous Structure of Matter.

פרופ' אורי סיוון: למה כל הדבר הזה מועלה פה?

פרופ' אורי סיוון: צריכים להבין, נסו להעמיד את עצמכם בתקופה ההיא, מאה שנה לפנינו, כשמולקולות ואטומים זה מושג לחלוטין אבסטרקטי.

פרופ' אורי סיוון: אף אחד לא ראה מולקולות, אף אחד לא ראה אטומים, וניסויים מהסוג הזה הם בעצם איזושהי עדות עקיפה למין תמונה אטומיסטית מהסוג הזה.

פרופ' אורי סיוון: שמונים שנה מאוחר יותר, אחרי איינשטיין, שני ג'נטלמנים, היינריך קרואו וגרד בינינג, שני מדענים שעבדו במעבדות המחקר של IBM בציריך, המציאו את אחת ההמצאות החשובות ביותר בהיסטוריה האנושית, לדעתי, מיקרוסקופ מינהור סורק.

פרופ' אורי סיוון: לא אתאר איך הוא עובד, אבל זה היה המיקרוסקופ הראשון שאיפשר לראות אטומים בודדים.

פרופ' אורי סיוון: מה שאתם רואים פה זה נס.

פרופ' אורי סיוון: כשאני למדתי בתיכון אמרו שלעולם אי-אפשר יהיה לראות אטומים בודדים.

פרופ' אורי סיוון: אז הנה, אין לעולם.

פרופ' אורי סיוון: אלה אטומים בודדים של ברזל על משטח נחושת, ולא רק שהם הצליחו לראות אטומים בודדים, אלא הם הצליחו להזיז אותם, לכדרר אותם ולכתוב במקרה הזה את הלוגו של חברת IBM.

פרופ' אורי סיוון: אפשר לעשות עוד כל מיני דברים כאלה.

פרופ' אורי סיוון: כך שבערך במאה השנים האלה לא רק שהמושג של אטומים ומולקולות נהיה מוחשי עד כדי כך שאנחנו מסוגלים לדמות אותם היום, אלא אנחנו גם רכשנו כלים פנטסטיים ביכולת לשחק אתם.

פרופ' אורי סיוון: במקביל, הביולוגיה מתפתחת, לגמרי במנותק מהפיזיקה.

פרופ' אורי סיוון: הגנטיקה למשל שהתחילה עם עבודות פנטסטיות של מנדל במאה התשע עשרה, על אפונה וכו', תורשה באפונה - ואני בטוח שכולכם מכירים את זה - שוב מקבלות תוכן מולקולרי עם העבודות של ווטסון וקריג ב-1953, שפיתחו את מבנה ה-DNA, ובעצם יצקו הסבר מולקולרי לחלק מהעובדות שמנדל בדק בלי להבין כלום על מה קורה ברמת המולקולה.

פרופ' אורי סיוון: פה, דרך אגב, אתם רואים מודל של אותו DNA שבנו ווטסון וקריג.

פרופ' אורי סיוון: רק כדי לקשר את זה לאותו מיקרוסקופ מופלא שהראיתי לכם קודם, מה שאתם רואים פה זה דמות של מולקולה אחת של DNA, מולקולה בודדת של DNA, שלמנדל כמובן לא היה שום מושג על קיומה, באמצעות אותו מיקרוסקופ.

פרופ' אורי סיוון: אם תסתכלו פה תראו את הדאבל הליקס המפורסם.

פרופ' אורי סיוון: במקביל מתפתחת לה הביולוגיה.

פרופ' אורי סיוון: לקח עוד מאה שנים אחרי אותה עבודה של איינשטיין, שאנחנו מוצאים את עצמנו בנקודה מאוד מיוחדת בהיסטוריה האנושית.

פרופ' אורי סיוון: זו באמת נקודה מאוד מאוד מיוחדת, זו נקודה שבה הביולוגיה, הכימיה והפיזיקה נפגשות בסקאלה הקטנה ביותר, בסקאלה האלמנטרית, שהיא אחד ננומטר.

פרופ' אורי סיוון: אחד ננומטר זה מיליארדית של מטר, וממנה נגזר השם ננו-טכנולוגיה, ופתאום מאה שנה אחרי איינשטיין כל הדיסציפלינות האלה נפגשות במימד הקטן הזה.

פרופ' אורי סיוון: המפגש הזה הוא מפגש עם פוטנציאל לא יאומן, כי הוא מאפשר לחבר בין תחומים של המדע שלחלוטין היו שונים ברמה האלמנטרית ביותר.

פרופ' אורי סיוון: ההקשר שאני הולך לדבר עליו הוא לחתן את הביולוגיה עם היבט מסוים של הפיזיקה, עם האלקטרוניקה, ברמה הזאת, ביכולת לדבר חשמלית עם מולקולות ביולוגיות בודדות.

פרופ' אורי סיוון: איך נראית ההכלאה הזאת?

פרופ' אורי סיוון: אותן שנים, בעיקר החצי השני של המאה העשרים, ראו התפתחות פנטסטית של האלקטרוניקה.

פרופ' אורי סיוון: כל המיקרו-אלקטרוניקה התפתחה.

פרופ' אורי סיוון: מה שאתם רואים פה זה תמונה מצ'יפ אלקטרוני מודרני, חלק מ-CPU, מיחידת עיבוד מרכזית שיש לכם במחשב, והאלמנטים בו הם טרנזיסטורים.

פרופ' אורי סיוון: זה המתגים הבסיסיים שמרכיבים את המחשב.

פרופ' אורי סיוון: מה שאתם רואים בצד שמאל זה וירוסים, שיש שאלה אם זה חי או לא חי וכו'.

פרופ' אורי סיוון: יש טענה שהסיבה שווירוס זה חי, כי זה החי היחיד באות וי"ו ב"ארץ חי דומם".

פרופ' אורי סיוון: ..

פרופ' אורי סיוון: הדבר המדהים הוא שהממדים של המתגים האלה והממדים של הווירוסים, שזה החי הקטן ביותר שאנחנו מכירים, הם מאוד מאוד דומים.

פרופ' אורי סיוון: הצלחנו בטכנולוגיה מעשה ידי אדם להגיע לממדים שדומים מאוד לדברים הקטנים ביותר שהביולוגיה יוצרת.

פרופ' אורי סיוון: גם אם יורדים רמה אחת מתחת לזה ומסתכלים על מה שמרכיב את הדברים האלה, שוב הממדים דומים.

פרופ' אורי סיוון: הממדים של מולקולות ה-DNA שאוגרות אל כל המידע הגנטי של הווירוסים, וממדים של מוליכים למחצה מודרנים שאנחנו חושבים שישרתו באלקטרוניקה מודרנית, במקרה הזה זה "קארבו ננו-טיוב", אלה צינוריות פחמן מאוד מאוד דקות שהתגלו בתחילת שנות התשעים על-ידי ג'ימה - הממדים שוב מאוד דומים.

פרופ' אורי סיוון: שימו לב, דרך אגב, לממדים, שני ננו-מטר.

פרופ' אורי סיוון: מאוד מאוד קטן.

פרופ' אורי סיוון: נפתחת באופן מאוד מאוד חזק האפשרות להכליא אותם.

פרופ' אורי סיוון: מה שאתם רואים פה זה תמונה שנלקחה במיקרוסקופ מאוד דומה לאותו מיקרוסקופ שתיארתי, גרסה אחרת שלו שנקראת "אטומיק פורס מיקרוסקופ", היא נלקחה במעבדה שלנו בטכניון, ומה שאתם רואים בה זה בדיוק הכלאה בין המולקולה הזאת לבין היצור הזה שהוא מעשה ידי אדם.

פרופ' אורי סיוון: זו מולקולת ה-DNA, וזה צינורית הפחמן, והשתמשנו בביולוגיה מולקולרית כדי להרכיב את הצינורית פה.

פרופ' אורי סיוון: אתן לכם דוגמה יותר מרשימה.

פרופ' אורי סיוון: מה אנחנו למשל יודעים לעשות?

פרופ' אורי סיוון: להכלאה הזאת בין ביולוגיה ובין אלקטרוניקה יש בעיקרון שתי פנים פוטנציאליות: אפשרות אחת היא היכולת להשתמש ביכולת המופלאה של מערכות ביולוגיות לבנות דברים מורכבים, לרתום את היכולת הזאת כדי לבנות דברים שאין להם שום קשר לביולוגיה.

פרופ' אורי סיוון: מה שהראינו באיזושהי סדרת ניסויים, שאנחנו היום מסוגלים לקחת, לקודד את האינפורמציה שדרושה לבנייה של טרנזיסטור, למשהו שהוא לחלוטין לא ביולוגי, לקודד את האינפורמציה הדרושה לזה לתוך מולקולות DNA, לקחת את מולקולות DNA האלה, להכניס אותן למבחנה, להכניס למבחנה את כל החלבונים, שזה המכונות שיעשו את העבודה בהסתמך על האינפורמציה שמקודדת על ה-DNA להכניס את החומרים האלקטרונים שמהם המערכת בסופו של דבר בונה התקן אלקטרוני, שההתקן הסופי הוא לא מחומרים ביולוגיים אלא מחומרים אלקטרוניים - אם אתם רוצים, לערבב את כל הדבר הזה, לנער היטב, לשפוך על משטח, וכשאתם עושים את הדבר הזה אתם מוצאים שעל המשטח יש מאות אלפים ומיליונים של טרנזיסטורים.

פרופ' אורי סיוון: מאות אלפים ומיליונים של התקנים שמורכבים מחומרים לחלוטין לא ביולוגיים, זה אותן צינוריות פחמן שאתם רואים פה.

פרופ' אורי סיוון: אותם התקנים כבר באים מחווטים לחוטי זהב ארוכים שאותם המולקולות הביולוגיות דאגו להרכיב, והנה, זה טרנזיסטור, זה מתג אחד, כמובן שמכאן עד ל-CPU יש עוד דרך מאוד מאוד ארוכה, וחלק מהאתגרים הכי גדולים של ננו-טכנולוגיה בעצם קשורים בשאלה הזאת, איך הולכים ממשהו פשוט, מאלמנט אחד לדברים מאוד מאוד מורכבים.

פרופ' אורי סיוון: זה היבט אחד.

פרופ' אורי סיוון: היבט שני, שהוא לא פחות מסעיר, ל-interface הזה, ובו אנחנו יודעים מעט מאוד, אבל אני בטוח שהדבר הזה הולך להיות תחום מחקר אדיר, והולך להיות תחום עם השפעות על תעשיות, זה היכולת לרתום את האלקטרוניקה, היכולת לרתום את העובדה שאנחנו מסוגלים להתחבר חשמלית למולקולות בודדות כדי להשפיע על מה המולקולות הביולוגיות האלה הולכות לעשות.

פרופ' אורי סיוון: אסביר טיפה למה אני מתכוון.

פרופ' אורי סיוון: הכותרת לדבר הזה היא בעצם תרופה אלקטרונית.

פרופ' אורי סיוון: למה אני מתכוון במילה תרופה אלקטרונית?

פרופ' אורי סיוון: היום אתם יודעים שאם יש לכם איזושהי מערכת ביולוגית, למשל בן-אדם, ומשהו לא בסדר, אתם משתמשים באיזשהן תרופות שמשפיעות על הביוכימיה, איכשהו מתערבות באופן ישיר בכימיה, בתהליכים הכימיים שנעשים בתוך האורגניזם.

פרופ' אורי סיוון: לדעתי, היכולת שלנו לבנות אלקטרוניקה מאוד מאוד קטנה ולהתחבר למולקולות בודדות, פותחת אופציה אחרת לחלוטין עם גמישות הרבה יותר גדולה מהביוכימיה, והאופציה היא האופציה הבאה:

פרופ' אורי סיוון: האופציה היא - יש לנו מערכת ביולוגית, שהיא בצד שמאל, ואנחנו רוצים קודם כול להבין את הפרמטרים הביוכימיים שלה.

פרופ' אורי סיוון: כלומר, אנחנו רוצים להבין באיזה מצב ביוכימי היא נמצאת, למשל אם יש מחלה מסוימת ומופרש משהו מסוים.

פרופ' אורי סיוון: בסופו של דבר, בסוף התהליך אנחנו רוצים להסתמך על מה שאנחנו לומדים פה לעשות חזרה משהו על המערכת הביולוגית, לרפא, להשפיע על התהליכים.

פרופ' אורי סיוון: תיארתי לכם קודם בצורה כללית, אתם יכולים לחשוב על תרופה בתור גשר ביוכימי.

פרופ' אורי סיוון: אבל הנה אופציה אחרת.

פרופ' אורי סיוון: אופציה אחרת עוברת דרך אלקטרוניקה.

פרופ' אורי סיוון: אתם יכולים לחשוב על לבנות מערכת אלקטרונית מאוד מאוד קטנה.

פרופ' אורי סיוון: אנחנו יכולים לבנות דברים מאוד מאוד מורכבים על סקאלה של כמה מיקרונים, על סקאלה של כמה אלפיות המילימטרים.

פרופ' אורי סיוון: בתוך הדבר הזה יהיו סדרה של חיישנים שיתרגמו את הפרמטרים הביוכימיים לסיגנלים חשמליים.

פרופ' אורי סיוון: יש המון עבודה בעולם על התחום הזה.

פרופ' אורי סיוון: זה תחום מתפוצץ בעולם.

פרופ' אורי סיוון: אחרי זה תהיה איזושהי לוגיקה, תהיה איזושהי יכולת חישוב שתחשב בהסתמך על הנתונים האלה מה צריך בעצם לעשות.

פרופ' אורי סיוון: והשלב האחרון, שהוא שלב שעליו ידוע לנו מעט מאוד, בשלב האחרון האותות החשמליים האלה יתורגמו חזרה לאותות ביוכימיים שיוכלו להשפיע על המערכת הביולוגית.

פרופ' אורי סיוון: לכאורה, זה נראה דבר מאוד מאוד מגושם ביחס לביוכימיה, כי אנחנו יוצאים מהביוכימיה, עוברים לאלקטרוניקה, חוזרים לביוכימיה, אבל למעשה יש לזה כמה יתרונות מאוד מאוד גדולים, כי כמו שאתם יודעים, אלקטרוניקה מאפשרת לעשות חישובים בצורה מאוד מאוד קלה.

פרופ' אורי סיוון: ניתן לתכנת אותה, ניתן להפעיל אותה ולכבות אותה מהחוץ וכן הלאה.

פרופ' אורי סיוון: לכן אם נלמד לעשות את הדבר הזה נוכל להכניס לתוך הביולוגיה גמישויות פנטסטיות שהביוכימיה לא נותנת לנו.

פרופ' אורי סיוון: רק כדי שזה לא יישמע לכם לגמרי פנטסמגורי, אני רוצה להראות לכם אסטרטגיה אפשרית לעשות את זה, זו אסטרטגיה שעליה אנחנו עובדים בטכניון: מה שאנחנו מנסים לעשות היום בטכניון זה לפתח בעצם נוגדנים שיודעים לזהות ישירות סיגנלים חשמליים.

פרופ' אורי סיוון: זה הגשר שאנחנו מנסים לפתח בין ננו-טכנולוגיה, בין אלקטרודות מאוד מאוד קטנות שאנחנו יודעים לעשות מעשה ידי אדם, לבין הביולוגיה.

פרופ' אורי סיוון: זה בערך כל מה שרציתי להגיד לכם.

פרופ' אורי סיוון: קודם כול, שהננו-טכנולוגיה היא בעצם מילה נרדפת כמעט למיזוג של המדעים ולמיזוג של המדעים בסקאלה האלמנטרית ביותר, בסקאלה הננו-מטרית, בסקאלה שבה מולקולות ביולוגיות חיות, בסקאלה שבה היום האלקטרוניקה עובדת.

פרופ' אורי סיוון: להערכתי, כל ההפרדה בין חומרים ביולוגיים וחומרים דוממים הולכת להיעלם בעשורים הקרובים, מכיוון שהולך להיווצר interface חלק לחלוטין בין שני העולמות, ואין לי ספק שגם ביולוגיה תשולב בהנדסה של חומרים לא ביולוגיים, דוגמת הטרנזיסטור שהראיתי לכם, שהביולוגיה בונה בשבילנו, וגם אין לי ספק שהאלקטרוניקה תמוזג לתוך הביולוגיה ובעצם תרחיב את הביוכימיה לעוד איזושהי ידית.

פרופ' אורי סיוון: תודה.

מאיה להט-קרמן: תודה לפרופ' אורי סיוון.

מאיה להט-קרמן: אחרי הרצאה כזאת מרתקת יש לומר שיש תמיד את התחושה שיש אנשים שעושים דברים חשובים באמת.

מאיה להט-קרמן: אנחנו מסתכלים עליהם בעיניים כלות, אבל זאת באמת היתה הרצאה נפלאה.

מאיה להט-קרמן: עכשיו אני חושבת שדרוש לכולנו מעט ריענון עם ידידינו מאקו.

מאיה להט-קרמן: רק נאמר לכם, כמו בטלוויזיה, ובהמשך מה יהיה לנו: יהיה לנו מד"צים צעירים, מדריכים צעירים לפיזיקה, שכדאי לחכות להם.

מאיה להט-קרמן: אני מצטערת שדחינו אתכם קצת.

מאיה להט-קרמן: תמתינו.

מאיה להט-קרמן: אחר-כך יהיו לנו נציגי פרויקט "תלפיות", שגם להם יש מה לומר.

מאיה להט-קרמן: יהיה לנו פיזיקה בפארק השעשועים, לונה-פארק לפיזיקה, ותפגשו פה על הבמה בחורה ישראלית צעירה אחת שבעולם המדעי הרחב כבר מחזרים אחריה במרץ.

מאיה להט-קרמן: כל זה מייד אחרי קטע קצר של אקו.

מאיה להט-קרמן: (קטע מוזיקה) עד שיעלו לנו לבמה שירי ודביר, אני רוצה לספר לכם קצת על הפרויקט הזה, "מד"צים לפיזיקה", לחלוק להם כמה שבחים שאולי הם לא יוכלו לחלוק לעצמם.

מאיה להט-קרמן: קודם כול, מדובר בשני בני נוער, מתוך קבוצה גדולה מאוד של מאות בני נוער, שבחמש השנים האחרונות, בתמיכת רשת "אורט" וקרן סקטא-רש"י ומשרד החינוך, יש לומר, מעבירים חוגים של פיזיקה בכיף לאלפי בני נוער בכל הארץ.

מאיה להט-קרמן: אנחנו מדברים פה על בני נוער בפריפריות אשקלון, ירוחם, מגדל העמק, עוספיה, עפולה, עכו ועד קריית-שמונה הם מגיעים - לא הם עצמם, חברים שלהם - על חשבונם, על חשבון הזמן הפנוי שלהם, אחר הצהריים.

מאיה להט-קרמן: תסתכלו טוב בעיניים שלהם, נוצץ להם פיזיקה ונוצץ להם כיף של מדע וסקרנות, ורצון להעביר את החוויות הטובות האלה הלאה.

מאיה להט-קרמן: נציג אותם: שירי שניצקי, שמיניסטית מאורט אלון בנצרת עילית, ודברי נחמיאס, שביעיסט מאורט ערד.

מאיה להט-קרמן: הם הגיעו עד לפה וכדאי לשמוע מה יש להם לומר.

מאיה להט-קרמן: בבקשה.

שירי שניצקי: שלום לכולם.

שירי שניצקי: אנחנו מאוד שמחים להיות כאן ולספר לכם על פרויקט מדהים שאנחנו שותפים בו.

שירי שניצקי: אני שירי, תלמידת כיתה י"ב מאורט אלון בנצרת עילית.

דביר נחמיאס: אני דביר, תלמיד כיתה י"א, מאורט ערד.

דביר נחמיאס: מה זה הפרויקט הזה?

דביר נחמיאס: מד"צים, למי שלא יודע, הם מדריכים צעירים.

דביר נחמיאס: הפרויקט הוא רעיון ויוזמה של רשת אורט, אך הוא פועל גם מחוץ לרשת אורט, כפי שתראו בהמשך.

דביר נחמיאס: שותפים לפרויקט, ולא רק במימון, משרד החינוך וקרן סקטא-רש"י.

שירי שניצקי: נסביר מה זה אומר להיות מד"צ בפיזיקה ומי הם המד"צים.

שירי שניצקי: המד"צים בפיזיקה הם תלמידי כיתות י"א, הלומדים פיזיקה ברמה מוגברת, כעשרה בערך מכל בית-ספר.

שירי שניצקי: התלמידים האלה מדריכים תלמידי כיתות י"ט בחוג לפיזיקה, המתקיים אחת לשבוע במשך שעתיים, אחרי שעות הלימודים.

דביר נחמיאס: כדי להיות מד"צ לא מספיק ציון טוב בפיזיקה, אלא נדרשת הכשרה מאוד רצינית, והכול בזמננו הפנוי.

דביר נחמיאס: שני מחנות הכשרה בחופשות, בהם אנחנו לומדים מהבוקר עד הערב, עם הפסקות קצרצרות בלבד, ואחריהם מפגש כל חודש.

שירי שניצקי: במפגשי ההכשרה אנחנו לומדים את הנושאים הפיזיקליים שאנחנו מעבירים אחר-כך לחניכים, שאין שום קשר בינם בעצם לבין תוכנית הלימודים בפיזיקה, חוץ מאשר השימוש באותם מושגים שמוכרים לנו מהלימודים בבוקר בבית-הספר.

שירי שניצקי: למשל, ממציאים והמצאות, שמים וארץ, מינימום ומכסימום, אור וקרינה, אסטרונומיה וכמובן פיזיקה בפארק השעשועים.

דביר נחמיאס: בנוסף, אנחנו לומדים בסדנאות של כישורי הנחיה, בהם אנחנו מתנסים בהתמודדויות עם קבוצה של ילדים בהעברת חומר בצורה עניינית ובהתייחסות לכל מיני סוגים של לומדים.

דביר נחמיאס: אנחנו מקבלים גם הרצאות העשרה, שאלה נושאים שלא בהכרח נעביר לחניכים שלנו, זה יותר בשבילנו וכדי לבדוק את ההתאמה של הנושאים לחוג בשנה הבאה.

שירי שניצקי: אתם בוודאי שואלים את עצמכם מה המיוחד בחוג הפיזיקה של המד"צים.

שירי שניצקי: דבר ראשון - ילדים שמלמדים ילדים פיזיקה.

שירי שניצקי: דבר שני - ה"מה".

שירי שניצקי: הנושאים מעניינים מעולמם של הילדים, כמו צעצועים, לונה-פארק, ספורט, מוזיקה ועוד.

שירי שניצקי: דבר שלישי - איך.

שירי שניצקי: אנחנו לא מלמדים באמצעות נוסחאות, אנחנו מלמדים בעזרת המון ניסויים והתנסויות, בניות ושוב, בלי נוסחאות.

דביר נחמיאס: כמו שאתם רואים, אנחנו משקיעים הרבה מאוד בלמידה בחופשות וגם העברת החוג עצמו היא לאחר שעות הלימודים.

דביר נחמיאס: למה זה כדאי לנו?

דביר נחמיאס: מד"צים קודם כול זאת קבוצת איכות וקבוצת מנהיגות.

דביר נחמיאס: הפעילות המשותפת, ובמיוחד המחנה, מעניינים מאוד חברתית.

דביר נחמיאס: ההכשרה, הלימוד של הנושאים, מאוד מעניין, ויש תגמול בציון.

שירי שניצקי: עוד משהו קטן:

שירי שניצקי: אני אישית הייתי מנהלת המרחב בשנה שעברה.

שירי שניצקי: מרחב הוא אתר שבו אנחנו שמים את חומרי הלמידה, הקישורים לכל מיני דברים מעניינים, אתרים, תמונות ועוד.

שירי שניצקי: דבר נוסף זה שהפורום פתוח לכולם והוא מופיע ברשימת הפורומים של אתר אורט, וכולכם מוזמנים לקרוא ולכתוב בו.

שירי שניצקי: יש לנו גם התפקידים הארציים של מנהלי מרחב, כמו שאמרתי, מנהלי פורום, סגנים של הנהלת הפרויקט וכמובן יחצ"נים.

דביר נחמיאס: חשוב לציין שיש לפרויקט ועדת היגוי שמלווה אותו מלידתו.

דביר נחמיאס: חברי הוועדה כוללים את המפקח על פיזיקה, הד"ר דוד סלע, משה דקלו ממשרד החינוך, נציגים מקרן סקטא-רש"י, נציגים ממטה אורט ונציגים מהשטח שהם מורים מובילים ומד"צים כמובן.

שירי שניצקי: אנחנו מאוד מקווים שעוררנו בכם חשק ועניין ללמוד פיזיקה בכיף בדרך שלנו.

שירי שניצקי: תודה רבה.

מאיה להט-קרמן: אני פונה פה לכל הגורמים האחראים לדבר לעשות שיבוט רוחני לצעירים כאלה ולפזר אותם.

מאיה להט-קרמן: אם בעניינים של הדור הצעיר ודור ההמשך, הגיע הזמן להגיע ל"תלפיות".

מאיה להט-קרמן: כפי שאתם יודעים, מדובר באחד הפרויקטים הכי מעולים בצה"ל וסוף-סוף נמצאה הסיבה מדוע אומרים "הטובים לטיס", משום שחיל האוויר לוקח את הטובים ביותר ל"תלפיות", ואז מה שנשאר זה הטובים לטיס.

מאיה להט-קרמן: אל תחשבו שמדובר פה בכמה פרופילניקים, ממש לא, הם מוציאים את הנשמה גם בלימודים, כמו שרק צה"ל יכול, ובחופשות הם עוברים אימוני שדה קשים לקצינים בלי ויתורים ובלי עיגולי פינות, כך שיש להם בהחלט מה להגיד.

מאיה להט-קרמן: אני מזמינה את סשה וארתור שהצליחו לפנות שעה מזמנם הבלתי אפשרי, לספר לנו בכמה מילים על פרויקט המצטיינים של צה"ל ועל הפרויקט האישי שלהם.

סשה: שלום אורחים נכבדים, אני סשה וזה ארתור, וכמו שאמרו, אנחנו חניכי שנה שלישית בתוכנית "תלפיות".

סשה: אחרי הצגה כזאת יפה אין לי הרבה מה להוסיף על התוכנית, רק אגיד שבמסגרת התוכנית אנחנו גם עושים תואר ראשון במדעים מדויקים.

סשה: במסגרת התואר הראשון שלנו בפיזיקה לקחנו קורס שנקרא מעבדה מתקדמת, ובקורס הזה ניתנת לכל הסטודנטים האפשרות לחקור ולעשות ניסויים בתחום פיזיקלי שמעניין אותם.

סשה: נציג לפניכם את אחד הניסויים שעשינו.

סשה: הניסוי שנציג בפניכם הוא הניסוי הראשון שעשינו, ולכן מאוד רצינו שיהיה מאוד מעניין וגם שיהיה בתחום לא שגרתי.

סשה: הניסוי שלנו היה בתחום של ציתות בלייזר.

סשה: מה זה ציתות בלייזר?

סשה: זה לשמוע מרחוק מה שאומרים באמצעות לייזר.

סשה: נסביר לכם בדיוק מה זה אומר ואיך זה עובד, אבל תחילה מעט על הרעיון.

סשה: לקחנו את הרעיון מסרטים, מתוכניות טלוויזיה שראינו, וניסינו לראות אם אפשר לעשות את זה באמת.

סשה: מכיוון שההרצאה היא לקהל הרחב, נשתדל מאוד לא להלאות אתכם בפרטים פיזיקליים ולספר את הדברים המעניינים.

ארתור: איך עובד ציתות באמצעות לייזר?

ארתור: נניח שיש חדר ובתוכו בן-אדם שמדבר, ואנחנו רוצים לשמוע מה הוא אומר.

ארתור: אבל אנחנו לא ליד החדר, אנחנו לא יכולים לשים שם מיקרופון, אנחנו רחוקים, ובכל זאת חשוב לנו לדעת.

ארתור: זו משימה מאוד קשה, אבל כמו שנראה היא לא בלתי אפשרית.

ארתור: עם מה יש לנו לעבוד?

ארתור: יש לנו הדיבור של הבן-אדם.

ארתור: הדיבור שלו זה בעצם גלי קול.

ארתור: כשיש מוזיקה מאוד חזקה, הדברים מסביב רועדים, החפצים קצת רועדים.

ארתור: במקרה זה גלי הקול שהוא יוצר הם מאוד חלשים, אבל גם הם מצליחים להרעיד לדוגמה את החלון.

ארתור: אפשר לראות את החלון רועד.

ארתור: בשקף זה קצת מטעה כי זה נראה כאילו הרעידות של החלון מאוד גדולות, אבל זה לא נכון.

ארתור: סדר הגודל של הרעידות האלה הוא פחות מאלפיות המילימטר אפילו, לכן אלה רעידות מאוד קטנות, והאתגר הוא למדוד אותן מרחוק, מעשרות ואולי אפילו ממאות מטרים.

ארתור: איך עושים את זה?

ארתור: יש לנו מכשיר לציתות בעזרת לייזר שאותו אנחנו מכוונים לרחוק.

ארתור: הוא מכוון קרן לייזר על החלון הזה שחוזרת חזרה למכשיר.

ארתור: בלייזר אנחנו משתמשים משתי סיבות: קודם כול אפשר לכוון אותו מרחוק ולקבל החזר חזק.

ארתור: הסיבה העיקרית היא שכמו שאתם רואים, הקרן של הלייזר מתקצרת ומתארכת בגלל התנועה של החלון, ואת השינויים הקטנים האלה אנחנו יכולים למדוד בעזרת שיטה פיזיקלית.

ארתור: נראה מה יש בתוך המכשיר.

ארתור: אל תיבהלו מזה - לב המכשיר הוא הלייזר, והוא נותן קרן.

ארתור: את הקרן אנחנו מפצלים לשניים: חלק אחד זה החלק שהולך למעלה, נשאר אצלנו במערכת, והחלק השני, זה שיוצא ימינה, הוא הולך לחלון וחוזר חזרה.

ארתור: אחרי שאנחנו מקבלים את הקרן חזרה אנחנו מלבישים את שתי הקרניים אחת על השנייה, ומי שקצת מכיר בפיזיקה, יש מה שנקרא התהפכות, ומזה אנחנו מקבלים איזושהי תבנית התהפכות, תבנית של פסי אור וחושך, שבעזרת גלאים, כמו שד"ר צבי פלטיאל הסביר קודם, אפשר להפוך לאותות חשמליים.

ארתור: מי שלא מכיר את התופעה, גם לא נורא, פשוט אנחנו מלבישים את הקרניים אחת על השנייה וכך אנחנו יכולים להמיר את הרעידות של החלון לאותות חשמליים.

ארתור: את האותות החשמליים אנחנו יכולים להשמיע ברמקולים.

ארתור: נחזור למה קרה פה: הבן-אדם מדבר, הדיבור שלו מרעיד את החלון.

ארתור: החלון רועד, והקרן שחוזרת מהחלון מתקצרת ומתארכת בגלל הרעידות של החלון.

ארתור: את זה אנחנו ממירים לאותות חשמליים ומשמיעים את זה ברמקול.

סשה: אני שמח מאוד שאהבתם את זה ומקווה שהבנתם איך עובד ציתות בעזרת לייזר.

סשה: ננסה להסביר לכם מה עשינו בניסוי שלנו.

סשה: הניסוי שלנו היה לקחת את כל הדבר הגדול הזה של ציתות בעזרת לייזר, וממש לבנות את זה בעצמנו בתוך המעבדות של האוניברסיטה.

סשה: זה בדיוק מה שעשינו.

סשה: קצת שינינו בשביל להתאים את זה יותר לתנאים.

סשה: במקום לצותת לחלון אמיתי ממרחק גדול, לקחנו לוחות זכוכית - אתם יכולים לראות אותם - וניסינו לצותת להם ללוחות זכוכית שונים.

סשה: המערכת שהציג ארתור, ניסינו לבנות אותה באמת.

סשה: זאת תמונה מציאותית של המערכת, של הלייזר, העדשות והמראות וכל החלקים שמרכיבים אותה.

סשה: בסופו של דבר חיברנו את זה לרכיבים אלקטרוניים בשביל לבצע מדידות.

סשה: ממש חקרנו את הנושא להבין בדיוק מה משפיע ומה לא, ובסוף גם חיברנו את זה בחזרה דרך מגבר לאוזניות, כי רצינו לשמוע את האפקטים.

סשה: זאת התמונה של המערכת איך שהיא היתה.

סשה: זה לא בדיוק ציתות מעשרות או ממאות מטרים, אבל זה הכי טוב שעשינו.

סשה: מאחור בתמונה אפשר לראות את המערכת.

סשה: יותר קדימה זאת הזכוכית שלה צותתנו.

סשה: הכיסא הכחול, עליו ישב הבן-אדם שלו צותתנו.

סשה: נגיד אחד מאתנו ישב על הכיסא, דיבר מאוד מאוד קרוב לזכוכית - אלה תנאי מעבדה - וניסינו בעזרת המכשירים להבין איך מאפייני הדיבור שלו משפיעים על יכולת הציתות שלנו.

סשה: לדוגמה, אסביר למה הכוונה.

סשה: רצינו לבדוק אם יכולת הציתות משתפרת או לא אם הבן-אדם מדבר חזק מאוד או שאולי אם הוא לוחש או מדבר בקול בס או בקולות גבוהים.

סשה: כלומר, התדירות של הקול שלו איך משפיעה על יכולות הציתות.

סשה: בדקנו את כל הדברים האלה, גם בזה שעשינו המון ניסויים ובדיקות, וגם ניסינו לבנות מודל תיאורטי, מין מודל מתמטי שיתאר את כל התופעה ואת כל מה שמתרחש במערכת.

סשה: זה מה שעשינו.

סשה: אבל זה לא הספיק לנו.

סשה: מה שעניין אותנו בסופו של דבר זה האם אפשר או אי-אפשר לצותת.

סשה: זו בעצם המטרה הסופית.

סשה: כל המערכת הזאת היתה בחדר אחד, וחיברנו אותה דרך מגבר וכבלים חשמליים לרמקולים שהיו בחדר אחר.

סשה: זה בעצם היה כביכול הדבר האמיתי.

סשה: אחד מאתנו ישב בחדר הראשון, החדר ליד הזכוכית, דיבר לכיוון הזכוכית, והשני ניסה לצותת לו בחדר השני דרך הרמקולים.

סשה: מה בעצם שמענו?

סשה: התוצאות שקיבלנו דווקא הפתיעו אותנו מאוד מאוד לטובה.

סשה: המערכת באמת העבירה את הקולות בדרך שארתור הסביר, היא העבירה את הקולות מחדר אחד לחדר השני.

סשה: היה ממש אפשר לשמוע דיבור.

סשה: איכות השמע לא היתה כל כך טובה, לא היתה מושלמת, אבל בהחלט אפשר היה להבין שהקולות הם קולות של דיבור ואפילו לנסות לנחש מה אומרים.

ארתור: מה הסקנו מכל הדברים שעשינו?

ארתור: גילינו מספר דברים.

ארתור: קודם כול, הלייזר צריך להתאים לתנאים שבהם אנחנו מצותתים.

ארתור: זאת אומרת, לרעידות של החלון ולכל המאפיינים האחרים.

ארתור: צריכה להיות התאמה.

ארתור: לדוגמה, היה מקרה שבו צותתנו ללוח מאוד גדול והרעידות שלו היו חזקות מדי, ובגלל זה הדיבור ששמענו היה קצת מקוטע, כמו שמקליטים משהו במיקרופון מאוד רגיש, אם אני אדבר מאוד חזק ליד המיקרופון.

ארתור: דבר נוסף שגילינו זה שלחלון עצמו, לגודל שלו ולעובי שלו, יש גם השפעה מאוד גדולה.

ארתור: לדוגמה, חלון מאוד קטן שצותתנו לו, נשמע שכאילו הקול של הבן-אדם עבר דרך איזשהו מחסום.

ארתור: אולי אתם מכירים ששומעים קולות דרך קיר או דרך דלת כשמישהו מנסה לדבר.

ארתור: אתם יכולים לשמוע שמישהו מדבר שם אבל לא תמיד אפשר להבין מה אומרים.

ארתור: באופן כללי ניסינו לחשוב על מה יכול לקרות כשמנסים לעשות את המערכת הזאת במציאות, והמערכת מאוד רגישה בגלל שמושפעת מהרבה דברים והיא די מורכבת, וקשה לקבל החזר מדויק אל תוך המערכת, צריך לשחק עם זה.

ארתור: המסקנה שלנו באופן כללי היא שהרעיון של ציתות דרך לייזר בהחלט ניתן למימוש, באמת אפשר לעשות את זה, אבל זה לא קל לביצוע.

סשה: מעשיית הניסוי הזה אנחנו מרגישים שלמדנו המון, הפקנו המון לעצמנו, גם בעיקר נהנינו, ומאוד שימח אותנו לגלות שדברים שרואים בסרטים זה לא תמיד מדע בדיוני וגם אנשים כמונו יכולים לעשות את זה.

סשה: תודה רבה לכם שהקשבתם, אנחנו נהנינו לעשות.

מאיה להט-קרמן: אני רוצה להבין את המונח "אנשים כמונו".

מאיה להט-קרמן: לא יצאתי מהתיכון ועשיתי ניסויים בלייזר.

מאיה להט-קרמן: תודה לכם.

מאיה להט-קרמן: זה היה מרתק ומדהים, סשה וארתור.

מאיה להט-קרמן: דיברנו היום על תורת היחסות, על ננו-טכנולוגיה, יש לכם בדרך עוד פיזיקת הקוואנטים.

מאיה להט-קרמן: דיברנו על תנועה בראונית, תורת היחסות הראשונה והשנייה, אבל אתם יודעים מה?

מאיה להט-קרמן: הפיזיקה בעצם היא משחק.

מאיה להט-קרמן: הנה יש פה "יום הולדת שמח לאיינשטיין".

מאיה להט-קרמן: לקחתי את זה מהילדים שלי, אני מקווה שהם יסלחו לי.

מאיה להט-קרמן: כמו הבלונים האלה, כל ילד יודע, מהגיל הכי צעיר, שאסור לעזוב בלון כזה.

מאיה להט-קרמן: אסור לעזוב אותו מהיד כי הוא פשוט עף.

מאיה להט-קרמן: זה שיעור בפיזיקה לילד בן שלוש בגן.

מאיה להט-קרמן: אם אפשר היה להסביר לו מה יש בבלון, אם אפשר היה להסביר לו למה הוא עף מהיד, הוא היה לומד את השיעור הראשון שלו והכי חשוב שלו בפיזיקה בגיל הגן.

מאיה להט-קרמן: השאלה למה לא מלמדים פיזיקה בגיל הגן, אבל היא אולי כבר לישיבה הבאה של ועדת המדע והטכנולוגיה.

מאיה להט-קרמן: אבל אם כבר מדברים על פיזיקה במשחקים, אני רוצה להזמין את צילה חורש, מורה לפיזיקה מרשת אורט ששכללה את הרעיון הזה שפיזיקה זה משחק, והקימה לונה-פארק של פיזיקה.

מאיה להט-קרמן: גב' חורש, בבקשה.

צילה חורש: למה פארק שעשועים?

צילה חורש: מה יש בפארק שעשועים שצעירים ומבוגרים כל כך מתרגשים בו?

צילה חורש: מדע הפיזיקה הוא מדע שמתבסס על חוקים ועקרונות.

צילה חורש: הלומד מבצע ניסויים על גופים שונים במעבדה, והוא צופה בניסוי, הוא משקיף.

צילה חורש: כשאנחנו בלונה-פארק ואנחנו משתעשעים ברכבות הרים שנעות במהירויות גבוהות, בגלגל ענק, בסחרחרות, במכוניות מתנגשות, אנחנו מרגישים את החוקים האלה על בשרנו במרב חושינו.

צילה חורש: למידה כזאת שמפעילה את כל חושינו היא למידה מאוד משמעותית ורלוונטית ומופנמת לאורך זמן.

צילה חורש: איך אנחנו עושים את זה בפועל?

צילה חורש: איך אנחנו מקשרים בין הפיזיקה לבין פארק השעשועים?

צילה חורש: כמה טעימות.

צילה חורש: למה המים לא נשפכו?

צילה חורש: כשהדלי במצב הזה, על המים פועלים שני כוחות:

צילה חורש: כוח הכובד שמפעיל כדור הארץ לכיוון מטה, אבל גם הדלי מפעיל כוח לכיוון מעלה, והוא לא נותן למים להישפך.

צילה חורש: אבל מה קורה כשהדלי במצב למעלה?

צילה חורש: שוב פועל כוח הכובד לכיוון מטה.

צילה חורש: גם כאן הדלי מפעיל כוח לכיוון מטה, אבל בגלל שהם מסתובבים במערכת מסתובבת פועל עליהם כוח צנטריפוגלי לכיוון מעלה, והמים לא נשפכים כי הכוח הצנטריפוגלי שווה לכוח הכובד והכוח שהדלי מפעיל על המים.

צילה חורש: מה זה קשור ללונה-פארק?

צילה חורש: אם אנחנו ברכבת הרים ואנחנו נמצאים בחלק העליון, אנחנו לא נופלים.

צילה חורש: כוח הכובד פועל עלינו, המסילה מפעילה כוח לכיוון מטה וכוח צנטריפוגלי לכיוון מעלה, וכשהכוחות שווים אנחנו לא נופלים.

צילה חורש: הבה נראה טעימה נוספת.

צילה חורש: אני מחזיקה בידי כוס עם חול, ותכף אגרום לחול להישפך.

צילה חורש: אבל כשאני אפיל את הכוס, החול לא יישפך.

צילה חורש: הבה נראה.

צילה חורש: השפיכה של החול היתה רק כשהוא הגיע לקרקעית.

צילה חורש: אוכל לשחזר את זה אחר-כך אם מישהו יבקש שוב.

צילה חורש: בעת הנפילה החול לא נשפך.

צילה חורש: למה?

צילה חורש: על הכוס פועלת תאוצת הכובד של כדור הארץ שהיא G.

צילה חורש: התאוצה הזאת שהיא קצב הגברת המהירות, אחידה לכל הגופים.

צילה חורש: גם על החול פועלת אותה תאוצה.

צילה חורש: אבל התאוצה יחסית בין הכוס לחול היא 0, ולכן כשהכוס והחולים נופלים יחדיו, החול לא נשפך מהכוס.

צילה חורש: בארץ עוד לא הגיע מתקן לנפילה חופשית, אבל בלונה-פארקים משובחים מאוד בעולם יש מתקנים שבהם מעלית מעלה אותם למעלה, כמו שאתם רואים בשתי תמונות, ואז בבת-אחת משתחררת והם נופלים עד שהם נבלמים למטה, אבל במהלך הנפילה הם לא יושבים על הכיסא, הם מרחפים מעל הכיסא, כי גם הכיסא נופל וגם הם נופלים.

צילה חורש: התאוצה היחסית בין האנשים לכיסא היא 0.

צילה חורש: אני מחזיקה בידי מחזיק מפתחות על גומי.

צילה חורש: אני מנסה לנדנד אותו.

צילה חורש: לכל מערכת יש קצב נדנוד משלה.

צילה חורש: אנחנו לא תמיד רואים אותו, אבל אם אנחנו יכולים לדבר אל המערכת בקצב הנדנוד שלה, אנחנו יכולים להפעיל אותה במינימום אנרגיה, וזה מה שקרה כאן עם מחזיק המפתחות.

צילה חורש: הרבה כוח לא יעזור.

צילה חורש: יש למערכת קצב נדנוד, אם אני מבינה אותו, את התדר שלו - אנחנו קוראים לזה תדר - המערכת מתנדנדת.

צילה חורש: ילד יודע שכשהוא יושב בנדנדה הוא צריך כל הזמן להפעיל את שרירי הרגליים שלו, למתוח אותם כדי שהנדנדה תמשיך להתנדנד.

צילה חורש: אבל יש קצב שעושים את זה.

צילה חורש: אי-אפשר סתם לעשות את זה.

צילה חורש: והילד מרגיש את הקצב.

צילה חורש: זה התדר העצמי של הנדנדה.

צילה חורש: אנחנו רואים שוב קישור בין שני גורמים כאלה.

צילה חורש: בארצות-הברית ב-1940 בנו גשר, גשר הטאקומה, במערב ארצות-הברית כמדומני.

צילה חורש: מספר חודשים לאחר בניית הגשר קרה שם דבר מדהים.

צילה חורש: באירוע יוצא דופן נשבה שם רוח בתדר כזה שהיה זהה לתדר העצמי של הגשר.

צילה חורש: כי הרי לכל מערכת יש תדר משלה.

צילה חורש: ותראו מה קרה: זה היה גשר חדש.

צילה חורש: אומנם הסרט הוא בהילוך קצת מהיר, שמונה שניות, כי אין לי הרבה זמן, אבל זה מה שקרה והגשר התמוטט.

צילה חורש: הרוח נשבה בתדר שהיה שווה לתדר העצמי של הגשר.

צילה חורש: הסברה אומרת שאלוהים גילה ליהושע מה התדר העצמי של חומות יריחו וכך תרועת השופרות הפילה את החומות.

צילה חורש: אז הנה ראיתם איך לעשות פיזיקה בכיף בפארק השעשועים, ולהתראות שם.

מאיה להט-קרמן: לפני ההרצאה האחרונה שלנו להיום, והמרתקת מאוד, אני מבטיחה לכם, של ד"ר דורית אהרונוב, נקבל קטע אחרון חביב להיום מגיל בוהדנה ואסף שטיינברג, אקו, לפרידה.

מאיה להט-קרמן: (קטע מוזיקה)

מאיה להט-קרמן: גיל ואסף, תודה.

מאיה להט-קרמן: הבאתם לכנסת את הדי המיחזור והמוזיקה המיוחדת.

מאיה להט-קרמן: אנחנו כמעט בסוף, ויש לנו בשבילכם, לכל מי שנשאר אתנו, בונבון לסיום.

מאיה להט-קרמן: הגיבורה האחרונה שלנו להיום היא בת 34, כבר נכתבה עליה כתבת דיוקן באחד העיתונים המדעיים הנחשבים בעולם, NATURE.

מאיה להט-קרמן: היא עוסקת בתחום שמעטים מצליחים להבין אותו, עוד פחות מצליחים לעסוק בו, ומתי-מעט ממש מצליחים לקדם אותו, שזה מכניקת הקוואנטים והחישובים הקוואנטים, ומעל הכול היא מצליחה להסביר גם לבני תמותה כמונו במה היא עוסקת.

מאיה להט-קרמן: על הקשר בין איינשטיין, מחשבים וחתולים, ד"ר דורית אהרונוב, מרצה בכירה בבית-הספר להנדסה ולמדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.

מאיה להט-קרמן: ד"ר אהרונוב, בבקשה.

ד"ר דורית אהרונוב: מה שאני רוצה לספר לכם זה על קשר בין פיזיקת הקוואנטים, שזה הפיזיקה שאנחנו מאמינים כבר בערך שמונים שנה, מאה שנה כמעט, שהיא הפיזיקה שמתארת את כל מה שקורה בעולם בעצם.

ד"ר דורית אהרונוב: הקשר בין פיזיקת הקוואנטים, שיש בה דברים שנוגדים את האינטואציה, אבל היא מתארת את העולם, לבין תחום חדש שבעשר השנים האחרונות עושה פריצת דרך ומכה גלים בכל העולם, והוא נקרא חישוב קוואנטי.

ד"ר דורית אהרונוב: הוא מדבר על מחשבים שעוד לא קיימים בעצם כמעט - קיימים מחשבים כאלה מאוד מאוד קטנים, אבל הם עוד לא מסוגלים לעשות דברים מעניינים, אבל אנשים נורא מתעניינים בהם בגלל שנראה כאילו הולכת להיות בהם פריצת דרך טכנולוגית מאוד מעניינת.

ד"ר דורית אהרונוב: החתולים ייכנסו באמצע.

ד"ר דורית אהרונוב: נשים לב לנקודה אחת, שתבנית ההתהפכות הזאת היא משהו מאוד מוזר: אם רק סדק אחד פתוח, עוצמת הגל יכולה להיות גבוהה.

ד"ר דורית אהרונוב: פתחנו עוד סדק, הרשינו לעוד גל לעבור, ועכשיו במקום שעוצמת הגל תגדל אנחנו רואים פתאום שיש נקודה שבה עוצמת הגל מתבטלת לחלוטין.

ד"ר דורית אהרונוב: עוצמת הגל קטנה.

ד"ר דורית אהרונוב: זה איך שגלים מתנהגים.

ד"ר דורית אהרונוב: עכשיו נעבור לחלק השני של הניסוי שהוא גם כן משהו שקל להבין.

ד"ר דורית אהרונוב: במקום גלים בואו נדבר על כדורים.

ד"ר דורית אהרונוב: אנחנו עכשיו יורים כדורים דרך המחיצה עם שני הסדקים.

ד"ר דורית אהרונוב: הכדורים האלה נורים דרך המחיצה עם שני הסדקים ומישהו רושם כמה כדורים פגעו בקיר מאחור.

ד"ר דורית אהרונוב: אם רק סדק אחד פתוח, כמו שהיה קודם, נראה שמספר הכדורים שפגעו נראה כמו פעמון שמרכזו מול הסדק הפתוח.

ד"ר דורית אהרונוב: אם פותחים את שני הסדקים, שני הפעמונים האלה פשוט מתחברים ואנחנו רואים מין ציור של חיבור של שני הפעמונים.

ד"ר דורית אהרונוב: לא קורה שום תבנית התהפכות והכדורים לא מבטלים אחד את השני.

ד"ר דורית אהרונוב: אלה שני ניסויים שכולנו יכולים להבין.

ד"ר דורית אהרונוב: אם אתם עדיין מאמינים לי, כל הכבוד.

ד"ר דורית אהרונוב: זה דבר שמי שלא שמע את זה, קשה מאוד לתפוס אותו ולהאמין לו.

ד"ר דורית אהרונוב: זה עקרון הבסיס של תורת הקוואנטים.

ד"ר דורית אהרונוב: העיקרון הזה נקרא עיקרון הסופר-פוזיציה.

ד"ר דורית אהרונוב: מה הוא אומר באופן כללי?

ד"ר דורית אהרונוב: הוא אומר שכל מערכת קוואנטית יכולה להיות בצירוף של כל המצבים האפשריים שלה בו-זמנית.

ד"ר דורית אהרונוב: למשל, האלקטרון יכול להיות בצירוף של עובר דרך סדק אחד ודרך סדק שני בו-זמנית.

ד"ר דורית אהרונוב: הוא נמצא בשני המצבים האלה בו-זמנית, ומה שרואים פה משמאל זה עוד דוגמה למקרה של אלקטרון, בעצם זה ספין של אלקטרון - תחשבו על זה כמו על מגנט קטן שמצביע צפון או דרום, שני מצבים או אפשריים - לפי תורת הקוואנטים המגנט הזה יכול להיות בצירוף בו-זמנית גם של צפון וגם של דרום.

ד"ר דורית אהרונוב: העיקרון הזה הוא דבר שנורא קשה לעכל אותו, להבין אותו ולהאמין לו.

ד"ר דורית אהרונוב: אבל הוא נכון.

ד"ר דורית אהרונוב: זאת אומרת, ניסויים מאששים אותו.

ד"ר דורית אהרונוב: הוא עוד יותר קשה להבנה כאשר חושבים שתורת הקוואנטים בעצם עובדת בכל הסקאלות והיא גם מכוננת דברים כמונו, זאת אומרת בגודל שלנו, בני-האדם.

ד"ר דורית אהרונוב: היא גם נכונה לחתולים.

ד"ר דורית אהרונוב: כאן נכנס החתול.

ד"ר דורית אהרונוב: איך כל הסיפור של עקרונות תורת הקוואנטים קשור למחשבי העתיד?

ד"ר דורית אהרונוב: מחשבים זה דבר שבנוי מהרבה מאוד חלקיקים, לכן כדאי להסתכל על מערכות קוואנטיות עם הרבה חלקיקים בשביל להבין איך נוכל לבנות מחשבים בעזרת קוואנטים.

ד"ר דורית אהרונוב: מערכת קוואנטיות עם הרבה חלקיקים, בוא נראה מה אומר עליהן עיקרון הסופר-פוזיציה.

ד"ר דורית אהרונוב: מערכת קוואנטית עם חלקיק אחד, נגיד ספין של אלקטרון, יכולה להיות בסופר-פוזיציה של שני מצבים אפשריים של הספין הזה, למעלה ולמטה.

ד"ר דורית אהרונוב: לשני חלקיקים כבר יש ארבעה מצבים אפשריים.

ד"ר דורית אהרונוב: כל חלקיק שאנחנו מוסיפים מכפיל את מספר המצבים האפשריים של המערכת פי שניים, ולכן מאה חלקיקים קוואנטיים למשל יכולים להיות כבר במספר מצבים אפשריים שהוא בלתי נתפס.

ד"ר דורית אהרונוב: 2 בחזקת 100 זה מספר שהוא יותר גדול ממה שאנחנו מעריכים כמספר החלקיקים ביקום.

ד"ר דורית אהרונוב: זאת אומרת, שיש הבדל מאוד גדול במערכות שאנחנו מכירים בחיי היום-יום, שהגידול של התיאור שלהן הוא מאוד מאוד איטי.

ד"ר דורית אהרונוב: לעומת זאת, מערכות קוואנטיות, אפילו מאוד קטנות, חיות במרחבים עם ממדים עצומים שאי-אפשר לדמיין ולתפוס את הגודל שלהם.

ד"ר דורית אהרונוב: בשנת 1994 פיטר שו מצא שיטה להשתמש במערכות קוואנטיות ולהפעיל עליהן כל מיני פעולות, ובעזרת זה הוא הראה שאפשר לפצח צפנים שמשתמשים בהם בבטיחות באינטרנט, בבנקים ובכל התקשורת.

ד"ר דורית אהרונוב: פיטר שו אמר, הבו לי מחשב קוואנטי ואפצח את כל הצפנים האלה.

ד"ר דורית אהרונוב: זה דבר שהיכה גלים בכל העולם, כי כולם חשבו שהצפנים האלה בטוחים, והדרך שהוא עשה את זה היא דרך בעצם עיקרון הסופר-פוזיציה.

ד"ר דורית אהרונוב: הרעיון של פיטר שו היה, בוא נסתכל על מערכת קוואנטית גדולה, לא מאוד גדולה, נגיד אלף חלקיקים, והמערכת הזאת יכולה להיות בסופר-פוזיציה של כל החישובים האפשריים שלה בו-זמנית.

ד"ר דורית אהרונוב: זה מאיץ בצורה אקספוננציאלית מאוד מאוד רציני את החישוב.

ד"ר דורית אהרונוב: זה היכה גלים בכל העולם.

ד"ר דורית אהרונוב: מאוד מאוד עניין את כל המדענים וגם אנשים אחרים כמובן, מה אפשר לעשות עם המחשבים האלה אם וכאשר הם ייבנו, והאם אפשר לבנות מחשבים כאלה.

ד"ר דורית אהרונוב: קודם כול, אנשים התחילו לבדוק מה אפשר תיאורטית לעשות עם המחשבים האלה.

ד"ר דורית אהרונוב: בעשר השנים שעברו מאז גילינו כבר הרבה שימושים אחרים - אנחנו רק בתחילת הדרך - אבל דברים עם שימושים לחיזוי של התנהגות מערכות פיזיקליות, ביולוגיות, כימיות, דברים שקשורים פשוט לחישובים מתמטיים יותר מהירים.

ד"ר דורית אהרונוב: אנחנו רק בתחילת הדרך, אבל הנקודה העיקרית היא שנראה שמחשבים קוואנטיים פשוט יכולים להאיץ בצורה דרמטית מאוד הרבה חישובים.

ד"ר דורית אהרונוב: זה, כמו שאמרתי, גרם לעניין מאוד גדול ברחבי העולם, בעיקר אצל פיזיקאים שאמרו, או.

ד"ר דורית אהרונוב: קיי., בואו ננסה לבנות את המחשבים האלה.

ד"ר דורית אהרונוב: ובאמת היום ברחבי העולם עשרות מעבדות ברחבי העולם, גם בארץ, מנסות לבנות את המחשבים האלה.

מאיה להט-קרמן: אנחנו בונים עלייך בעניין הזה שתעדכני אותנו כשהמחשב הראשון הזה ייבנה.

מאיה להט-קרמן: הגענו לסיום היום הזה.

מאיה להט-קרמן: אני רוצה לסכם אותו בקצרה: מה הבנו פה?

מאיה להט-קרמן: שאם נבנה רכב חלל שייסע במהירות הזמן, נוכל לוותר על תרופות אנטי-אייג'ינג כי פשוט הזמן לא יחלוף ונישאר ככה.

מאיה להט-קרמן: הבנו שבמעבדות הטכניון של הננו-טכנולוגיה בונים לנו אדם ביוני חדש, איזה סטיב אוסטין בחדרי המעבדות.

מאיה להט-קרמן: הבנו גם שאם אוספים גרוטאות בחצר יש תירוץ נפלא לזה ואפשר לנגן עליהם.

מאיה להט-קרמן: ולפי מיטב הבנתי את תורת הקוואנטים, אני יכולה להיות פה ובמיטה עם ערימת טישיו בו-זמנית וזה בסדר גמור.