ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 186, 2004-12-27 13:00

קולט אביטל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שחבר הכנסת רומן בורנפמן עדין לא חזר ושפרופסור בריילובסקי וחבר הכנסת יאסינוב נמצאים פה ולהעלות את נושא תכנית קמ"ע.

קולט אביטל: הייתי רוצה שנעלה את התכנית ואחר כך נדבר על הבעיות של הדיור.

קולט אביטל: למען היעילות בדיון, אני לא חושבת שצריך להציג את הבעיה במלוא חומרתה, כי אנחנו מכירים אותה.

קולט אביטל: נמצאים אתנו המדענים ואולי אני אבקש מאחד מהם, מפרופסור גלעדי או מפרופסור בלינסקי או משניהם, להגיד כמה מלים.

קולט אביטל: אני חושבת, שכולנו חיים בציפייה לדעת מה יקרה עם תכנית קמ"ע.

קולט אביטל: עד כמה שאנחנו מבינים עדין חסרים 22 מיליון שקל בתקציב.

מירלה גל: אומר מספר מילים, כי גם אני צריכה לצאת.

מירלה גל: נמצא כאן מר עמרי אינגבר, שהוא ראש האגף לקליטת מדענים עולים במשרד והוא ירחיב את הדיבור.

מירלה גל: תכנית קמ"ע בעינינו ובעיני כל הגורמים המקצועיים במשרד לקליטת עלייה היא תכנית חשובה.

מירלה גל: יש התחייבות של ממשלת ישראל לתמוך ב-500 מדענים עולים.

מירלה גל: הבעיה של חוסר בתקציב התחילה בשנת 2001 ומאז, מדי שנה אנחנו גוררים את הבעיה.

מירלה גל: כפי שעד עכשיו, בסיכומו של דבר, נמצאו הפתרונות ואף מדען לא הלך הביתה כתוצאה ממחסור בתקציב, כך אני מאמינה שפעילות שלנו ושל גורמים נוספים בסיכומו של דבר תביא את התקצוב המיועד לתכנית הזאת.

מירלה גל: ליתר פירוט, נמצא כאן עמרי ואני בטוחה שהוא ישמח להרחיב את הדיבור על כך.

מירלה גל: אני יכולה להגיד לכם, שהיינו באתו מצב גם בשנה שעברה ובסופו של דבר, התקציבים נמצאו.

מירלה גל: כך גם יהיה ב-2005 ולנו, ודאי שאין שום כוונה לקצץ בתכנית.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: את חייבת ללכת?

מרינה סולודקין: אולי נשמע גם את נציג האוצר?

קולט אביטל: אחר כך.

אליעזר גלעדי: אני רוצה להתייחס לדבר מאוד בקצרה, בכמה משפטים: אני חושב שמקובל על כולם שתכנית קמ"ע היתה הצלחה והיא עדין הצלחה.

אליעזר גלעדי: היא יועדה ל-500 איש.

אליעזר גלעדי: כרגע, יש בתוך התכנית משהו כמו 476 איש.

אליעזר גלעדי: אנחנו הולכים למלא את הדבר הזה.

אליעזר גלעדי: התכנית מוצלחת.

אליעזר גלעדי: יחד עם זאת, זו הצלחה עצובה מאוד.

אליעזר גלעדי: התכנית פועלת 6 שנים ומדי שנה, אנחנו חוזרים על ריטואל שנתי שחוזרים לפה ודנים עוד פעם על התקציב ובסוף זה מסתדר.

אליעזר גלעדי: את צודקת לגמרי, שזה בסוף יסתדר.

אליעזר גלעדי: אבל אם אני מסתכל מבחינת ראותו של העולה, אז פעם בשנה מושיבים אותו על גחלים לוחשות והוא לא בטוח מה יהיה בשנה הבאה.

אליעזר גלעדי: אז מצד אחד, יש תכנית שבעיניי היא נהדרת וממלאת תפקיד מאוד חשוב ועוזרת לאוניברסיטאות ועוזרת לאנשים שמשתתפים בה.

אליעזר גלעדי: מצד שני, מוציאים לאנשים את הנשמה.

אליעזר גלעדי: במקום שהאנשים האלה יהיו מאושרים, אז הם כל הזמן בלחץ וכל שנה הם נאבקים וכל שנה יש איזה שהיא אי שביעות רצון בגלל שזה לא נכנס למסלול של קבע.

אליעזר גלעדי: את הדבר הזה צריך לפתור.

אליעזר גלעדי: את המספרים מר אינגבר יודע יותר טוב ממני ומר בלינסקי יודע יותר טוב ממני.

אליעזר גלעדי: אני חושב, שחייבים פעם אחת ולתמיד להכניס את זה לבסיס התקציב, כדי שהתכנית הזאת, שהיא כל כך טובה, תראה טובה גם לנוגעים בדבר, לא מבחינתנו.

אליעזר גלעדי: העובדה היא שנכון שעד עכשיו בכל שנה זה נפתר.

אליעזר גלעדי: אבל היו מקרים.

אליעזר גלעדי: שרת הקליטה היום פועלת יפה מאוד.

אליעזר גלעדי: שר הקליטה הבא, אני לא יודע מי הוא יהיה, אולי יהיה לו סדר עדיפויות אחר.

אליעזר גלעדי: לא יתכן, שהעתיד של האנשים האלה יהיה תלוי שנה בשנה באיזה שהוא שינוי כזה או אחר במפה הפוליטית.

אליעזר גלעדי: אני חושב שצריך לעשות מאמץ נעלה.

קולט אביטל: לטובת אנשים שיושבים פה אני אגיד, שזה חלק מהתהליך שעובר עלינו, שבגללו חלק מאתנו מגישים הצעות חוק.

קולט אביטל: זה בגלל הארעיות.

קולט אביטל: זאת אומרת, כמה המועצה המדעית למשל למען נשים?

קולט אביטל: אנחנו פוחדים שבשנה הבאה היא לא תתקיים ואז, אנחנו מגישים הצעות חוק.

קולט אביטל: ואז הממשלה באה אלינו ואומרת לנו: מה כל הסיפור הזה של כל כך הרבה הצעות חוק.

קולט אביטל: אבל אנחנו חייבים להגיע להסדר של ביטחון ולא של ארעיות בעניין הזה.

משה בלינסקי: אנחנו רואים שבכל שנה המצב של תכנית קמ"ע נעשה יותר חמור.

משה בלינסקי: בשנת 2001 כל התקציב היה בבסיס תקציב קמ"ע.

משה בלינסקי: עכשיו, בשנת 2005 חסרים שם 25% מהכסף המזומן וחסרים 12% מכסף הרשאות להתחייב.

משה בלינסקי: כל שנה המצב יותר חמור ואנחנו צריכים להתחיל עוד שנה במצב לא טוב.

משה בלינסקי: יש פה נציגים מכל מיני אוניברסיטאות והם מאוד מבקשים לעשות כל מה שאפשר בשביל לשים את כל הכסף בבסיס התקציב.

משה בלינסקי: אנחנו רואים שכל הזמן זה יותר קשה.

מירלה גל: אני בטוחה שנציג האוצר ישמח לענות לכם, אבל לפני כן, אני רוצה להודות לוועדה על הזדמנות שניתנה לנו להציג את הפעילות המרכזית לשנת 2004 ובעיקר, את שיתוף הפעולה עם הוועדה במהלך השנה.

מירלה גל: תודה רבה.

קולט אביטל: תודה רבה מירלה.

עמרי אינגבר: אני אתן סקירה קטנה: תכנית קמ"ע מופעלת משנת 98 על סמך החלטת ממשלה.

עמרי אינגבר: החלטת הממשלה מדברת על מסגרת תקציבית של 500 מדענים במסלול של חוקרים.

עמרי אינגבר: אני, כמפעיל התכנית, נמצא כיום באיזה שהוא סד כי אנחנו יודעים מה זה 500 ויש יותר מ-500, כי יש 472 מדענים שעברו הליכי מינוי באחת משלוש הדרגות: חוקר, חוקר בכיר או עמית מחקר, שמקבילות למרצה, מרצה בכיר או פרופסור חבר.

עמרי אינגבר: אנחנו יודעים מהו השכר או מהי עלות ההעסקה של חברי הסגל האקדמי הבכיר בהתאם לטבלאות הות"ת ויש עוד 70, שהם במעמד של מועמדים קרי: הם עברו הליך בחירה כמצוינים לתכנית גלעדי והם ממשיכים לעבוד בתנאי גלעדי שנתיים שלוש שנים, עד שיעברו את הפרוצדורות האקדמיות.

עמרי אינגבר: אם אני לוקח את המספרים, 500 חוקרים כפול עלות של חוקר, אז אנחנו צריכים לתכנית כזאת 90 מיליון שקל בכל שנה.

עמרי אינגבר: בשנים קודמות ניתנה לנו הרשאה בהיקף של 90 מיליון.

עמרי אינגבר: כלומר, אם נתנו לי לפני שלוש שנים הרשאה ב-90 מיליון ולפני שנה הרשאה ב-90 מיליון והשנה הרשאה ב-90 מיליון, אז ברור הוא שבשנה הבאה צריך לפרוע את ההרשאות האלה בהיקף של 90 מיליון.

עמרי אינגבר: זה ברור.

עמרי אינגבר: אני לא החזרתי כספים לאוצר.

עמרי אינגבר: השתמשתי במה שהחוק התיר לי להשתמש.

עמרי אינגבר: 90 מיליון כל שנה הרשאה להתחייב.

עמרי אינגבר: ההרשאות הן ל-3 שנים, אז בתום שלוש שנים אני מחויב על 90 מיליון.

עמרי אינגבר: אין מה לעשות, זו מתימטיקה פשוטה.

עמרי אינגבר: בפועל, במעבר מ-2001 ל-2002 האוצר קיצץ 15 מיליון מבסיס התכנית.

עמרי אינגבר: יש לנו מכתב של מנכ"ל משרד האוצר שאומר:

עמרי אינגבר: אני אעביר לכם את ה-15 מיליון במהלך השנה ואנחנו חוזרים על הריטואל הזה של מחסור בכל שנה.

עמרי אינגבר: השנה, בנוסף לכך קיצצו בבסיס עוד 3% וזה 2.5 מיליון פחות.

עמרי אינגבר: זאת אומרת, הצעת התקציב של האוצר מדברת על 68 מיליון ואנחנו צריכים 90 מיליון.

עמרי אינגבר: זה 22.5 מיליון שחסרים לנו במזומן.

עמרי אינגבר: בהצעת התקציב החדשה, גם לצורך האיזון שלא יקרה עוד פעם השנה, כמו השנה הזו שכבר אנחנו מחויבים על כל הכסף, הם מצאו לנכון להוריד בלי לשאול אותנו ובלי להתייעץ אתנו את ההרשאה ולהשוות אותה למזומן.

עמרי אינגבר: קרי: הם מעמידים רק 70 מיליון בהרשאה.

עמרי אינגבר: קיצוץ בלתי מוסבר ובלתי מובן.

קולט אביטל: אני מבינה שאתם במשא ומתן עם האוצר.

עמרי אינגבר: אנחנו במשא ומתן עם האוצר.

עמרי אינגבר: עד רגע זה פתרונות לא קיבלנו.

שגיא בלשה: כמו שאתם שומעים, בתוך משרד הקליטה לא מדברים באותו טון ויש לזה סיבה.

קולט אביטל: לא שמענו את זה.

קולט אביטל: דווקא שמענו דברים אחרים.

שגיא בלשה: כמו שאמרה המנכ"לית זה נפתר כל שנה וזה ייפתר גם השנה.

שגיא בלשה: הסיבה לכך, שזה לא קיצוץ אמיתי, זה לא קיצוץ ממוקד, שהאוצר הצביע על תקנה של תכנית קמ"ע והחליט להפחית בה.

שגיא בלשה: הסיבה לזה היא - -

מרינה סולודקין: אנחנו לא ניתן לאוצר, בשום פנים ואופן.

מרינה סולודקין: יש לזה סיבות פוליטיות.

שגיא בלשה: אין לזה שום סיבות פוליטיות.

שגיא בלשה: לא קוצץ מעולם שום דבר ספציפי רק בתקנה הזאת או בסעיף - -

קולט אביטל: סליחה, רק כדי שנבין מה אתה אומר: בדרך כלל, משרד מגיש הצעת תקציב.

קולט אביטל: הוא מקבל מכם חזרה את הסעיפים לתקציב שאתם אישרתם.

קולט אביטל: והנה, הוא מגיש 90 מיליון ואתם מחזירים לו תקציב עם אישור של 70 מיליון.

קולט אביטל: מה זה נקרא בבית ספרנו, זה קיצוץ או לא קיצוץ?

שגיא בלשה: אני אסביר את כל המהלך הזה.

שגיא בלשה: הסיבה לזה היא שבמהלך השנים 2002 עד 2005 היו קיצוצים בתקציב הממשלה, שכללו את כל משרדי הממשלה כולל את משרד הקליטה.

שגיא בלשה: יורשה לי להדגיש בהקשר הזה, שחצי מהתקציב של משרד הקליטה הוחרג מהקיצוצים ולא קוצץ בעוד משרדי הממשלה האחרים הוחרגו.

שגיא בלשה: הקיצוצים שנקראו קיצוצי פלט או קיצוצים רוחביים, כולנו מכירים אותם.

שגיא בלשה: באחד הקיצוצים שהיו במעבר, אם אני לא טועה, בין 2002 ל-2003 נדרש משרד הקליטה להפחית סכום של 13 מיליון שקל נדמה לי.

שגיא בלשה: שר הקליטה דאז, לא רצה לעשות את אותה הפחתה.

שגיא בלשה: אגב, אותה הפחתה היא לאו דווקא בתקציב קמ"ע.

שגיא בלשה: כמו שעשו ביתר הקיצוצים, צריך היה להפחית את זה קצת מכל סעיף, כמו כל קיצוץ רוחבי שהיה בשנים האחרונות.

שגיא בלשה: שר הקליטה דאז, סירב לשתף פעולה עם הקיצוץ.

שגיא בלשה: התנגד להחלטת הממשלה ולכן, משרד הקליטה אז לא שלח את פריסת הקיצוץ שלו על פני כלל הסעיפים התקציביים.

שגיא בלשה: התוצאה – אנחנו, אני חדש בתפקיד, אבל זה שהיה לפניי - -

רומן ברונפמן: מה שאתה אומר לא מקובל.

רומן ברונפמן: אתה אומר שהשר דאז סירב.

רומן ברונפמן: זה לא עניין שהשר סירב.

רומן ברונפמן: הוא סירב, אבל הוא קיבל גיבוי כנראה ממשרד האוצר או שר האוצר דאז.

רומן ברונפמן: שר לא יכול לסרב, אם כי הוא סיכם עם שר האוצר.

יגאל יאסינוב: יש פה גם שאלה אחרת.

יגאל יאסינוב: רוב התקציב הוא קבוע ושר לא יכול לגעת בו ולא יכול לקצץ בו.

יגאל יאסינוב: ואז יש מספר קטן של סעיפים שמהם אפשר להוריד.

יגאל יאסינוב: ואז מה שקרה, שהיה אפשר לתקצב בחלק - -

שגיא בלשה: אתה צודק, אבל בגלל זה גם בסיס הקיצוץ קטן יותר.

עמרי אינגבר: לא נכון.

יגאל יאסינוב: אבל את כל הקיצוץ הוא היה יכול לעשות אך ורק בשניים או שלושה סעיפים.

שגיא בלשה: זה לא נכון.

שגיא בלשה: אם במשרד הקליטה נניח היה אפשר לקצץ בכל הסעיפים ב-40 מיליון, אז בגלל שחצי מהתקציב הוא קשיח ואי אפשר לקצץ בו - -

מרינה סולודקין: אני לא רוצה לראות את החדשים מטעם משרד האוצר בוועדה שלנו.

מרינה סולודקין: הם לא מבינים את העניינים וגם יש לכם חוצפה להטיף לנו מוסר.

קולט אביטל: מסתבר שמה שאתה אומר, אפילו במשרד הקליטה לא מסכימים לזה.

קולט אביטל: אז תסיים את מה שיש לך להגיד, יכול להיות, שאתה לא יודע את כל העובדות.

שגיא בלשה: יכול להיות שאני לא מכיר את כל העובדות, כי זה היה טרם זמני.

שגיא בלשה: אם יוצגו איזה שהם מסמכים או בעיות, אשמח לקבל ואשמח לבדוק כל פרט וכל מכתב לגופו.

שגיא בלשה: אבל לפחות ממה ששמעתי מקודמי שהיה בעניין הזה, שמעתי וביררתי שהכסף נמצא בתקנות אחרות, תקנות זה סעיפים, שלא קוצצו.

שגיא בלשה: המשרד יכול להעביר מתקנה לתקנה בפניה תקציבית ומה שבאמת המשרד עושה מאז בכל שנה, הוא מעביר את הכספים מתקנה שלא קיצצו לתקנה ספציפית שקוצצה.

קולט אביטל: זאת אומרת, שאתה אומר שהפתרון ישנו והוא בידי המשרד עצמו, שיכול להעביר מתקנה לתקנה.

רומן ברונפמן: לא, זה לא כך.

רומן ברונפמן: אני רואה את זה אחרת.

רומן ברונפמן: משרד האוצר מעניש את משרד הקליטה על כך שהוא לא קיצץ בזמנו ולכן הוא אומר:

רומן ברונפמן: אתם תעבירו בפנים ואנחנו נקצץ לכם כפי שאנחנו רואים את זה.

רומן ברונפמן: חבל שהמנכ"לית יצאה.

רומן ברונפמן: לנהל את הדיון הזה בלי מנכ"ל ובלי שר זה חסר משמעות, עם כל הכבוד.

עמרי אינגבר: אני אענה לך: התשובה שלי מורכבת משני דברים: א.

עמרי אינגבר: התיקון ההיסטורי וכן, איפה אנחנו נמצאים מבחינת זה, שמה שאומר האוצר הוא לא אומר על כל הבעיה.

עמרי אינגבר: השנה המדוברת היא המעבר בין 2001 ל-2002, כאשר ההיקף התקציבי של התכנית, כפי שסוכם עם האוצר, היה צריך לגדול עד 2002 כולל.

עמרי אינגבר: כלומר, בשנת 2001 התקציב שלנו היה 76 מיליון ובשנת 2002 הוא היה צריך להיות כבר שמונים ומשהו מיליון.

עמרי אינגבר: כלומר, כשהוא מדבר על הקיצו ץ הוא מתייחס לשבעים ומשהו והוא לא מדבר על זה שמראש סוכם על זה שהתקציב יגדל, כי לא ביום אחד בחרנו את כל ה-500.

עמרי אינגבר: היה איזה שהוא תהליך מדורג שנפרש עד שנת 2002, כולל 2002.

קולט אביטל: מה התקציב שדרוש היום כדי לעמוד במשימה?

עמרי אינגבר: היום דרושים לנו עוד 90.5 מיליון.

עמרי אינגבר: חל גידול בזה שאנשים צברו ותק.

עמרי אינגבר: כל ותק במגזר האקדמי זה 2.5% עליה בשכר כל שנה.

עמרי אינגבר: יש גם עליה בדרגות.

עמרי אינגבר: אדם נבחר בתחילה כמרצה ועכשיו הוא מרצה בכיר או פרופסור חבר.

עמרי אינגבר: יש גידול.

עמרי אינגבר: בפועל, יש לי כאן מכתב שחתום עליו אוהד מראני, מה-5 בפברואר 2002 שבו הוא מצהיר אפרופו הקיצוץ שנעשה, אז למה האוצר נותן כסף מבחוץ ולא משרד הקליטה?

עמרי אינגבר: רק בשנה האחרונה משרד הקליטה הסכים בדיונים פנימיים לקבל כסף לעידוד עליה וממנו להפריש כסף לזה.

עמרי אינגבר: פה הוא אומר: בהמשך לבקשתך ולסיכום ראש הממשלה בנידון, הריני לאשר כי במהלך שנת 2002 יתוקצבו 11 מיליון ש"ח לקליטה בקהילה ו-15 מיליון ש"ח למדענים עולים.

קולט אביטל: יפה.

קולט אביטל: אם לא נותרה ברירה ואם אתה אומר שאתה לא רוצה את הפתרון הזה של טלאי על טלאי וכל שנה להעביר מסעיף תקציבי לסעיף תקציבי, אנחנו נצטרך לפנות לראש הממשלה על סמך המכתב הזה.

עמרי אינגבר: זה יתקצבו ממשרד האוצר, זה לא משרד הקליטה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה פשוט ריטואל שנתי לדבר על תכנית קמ"ע.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו אנחנו מדברים ואני שומע בדיוק מה ששמעתי לפני שנתיים ושלוש שנים.

ויקטור בריילובסקי: אותם נימוקים ממשרד האוצר, אותם סיפורים על תקצוב, אותם סיפורים שאי אפשר לעשות קיצוץ בשום סעיף במשרד הקליטה חוץ מסעיף קמ"ע, וכך אנחנו הולכים.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לומר רק כמה מלים: תכנית קמ"ע כבר מוכרת ואנחנו יודעים שיש תוצאות מאוד טובות.

ויקטור בריילובסקי: המדענים עובדים ויש תרומה גדולה לחיים האקדמיים במדינת ישראל, במדע ואין מה לדבר שזה ברור וידוע.

ויקטור בריילובסקי: דבר שני, יש עכשיו תכנית מקסימום ותכנית מינימום.

ויקטור בריילובסקי: מה זאת אומרת תכנית מקסימום?

ויקטור בריילובסקי: תכנית מקסימום היא לעשות את זה קבוע.

ויקטור בריילובסקי: לעשות את זה כך שלא יהיה צורך בשנה הבאה לעשות עוד ישיבות כאלה והכל יהיה ברור, קבוע ומובטח.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה טוב.

קולט אביטל: זה מה שיהיה.

ויקטור בריילובסקי: זה טוב, אבל לא נראה לי כל כך ריאלי.

ויקטור בריילובסקי: מה שריאלי זה לעשות מאבק ולעשות מאבק עכשיו.

ויקטור בריילובסקי: אולי לפנות לראש הממשלה על בסיס ההתחייבויות של הממשלה שהיו גם לפני שלוש שנים וגם עכשיו ולדרוש, שתכנית קמ"ע צריכה להיות ככה שכל המדענים עובדים והכל עובד על פי התכנית ושאף איש לא הולך הביתה או לרחוב בגלל שאין כסף.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות כמה צעדים פרקטיים בכיוון הזה.

קולט אביטל: חבל שאתה לא שר המדע.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר, שכשאנחנו תכננו ב-98 את כל תכנית קמ"ע, הגודל של התכנית בממדים היתה 100 מיליון שקל בגלל שידענו ואמרו לנו ובצדק, שתהיה העלאה בדרוג וכל מיני דברים כאלה.

מרינה סולודקין: כשדיברנו עם נתניהו והוא לא רצה להסכים ב-98, זה היה 100 מיליון שקל.

מרינה סולודקין: אבל לחצנו וקיבלנו ואני חושבת, שגם עכשיו אנחנו צריכים לבקש הרשאה להתחייב ל-100 מיליון שקל כדי שלא יהיו לנו צרות בעוד שנתיים שלוש.

אבי ענתי: את צריכה יותר מ-100 מיליון.

אבי ענתי: כי אז זה מובטח שהשנה השנייה והשלישית ממומנת.

רומן ברונפמן: מר אינגבר, יש משהו בבסיס התקציב?

עמרי אינגבר: 68 מיליון.

עמרי אינגבר: היה 70 מיליון בשנת 2004 ומשום מה, הפעם ירדו .

עמרי אינגבר: חסרים 22.5 מיליון.

ליאוניד דאג'קין: אני רוצה להדגיש שהמצב שלנו הרבה יותר גרוע ממה שאנחנו שומעים פה, כי יש פגיעה באפשרות להתקיים.

ליאוניד דאג'קין: מאיפה לקחת זה פחות או יותר ברור, מסניפים אחרים.

ליאוניד דאג'קין: מאיפה לקחת הרשאה להתקיים?

ליאוניד דאג'קין: הרשאה להתקיים זה התחייבות שאני יכול לעבוד בהמשך עוד 3 שנים.

קולט אביטל: זאת בדיוק הנקודה.

קולט אביטל: במדע, כשעוסקים במחקרים אי אפשר לעבוד מן היד אל הפה ולחשוב שאולי בשנה הבאה לא יהיה כסף.

קולט אביטל: אז פה, אם אנחנו לא מוצאים שיש המשך בתכנית הזו, אין הרבה טעם.

גרגורי ברשטיין: השנה הזאת היא שנה קצת שונה.

גרגורי ברשטיין: מה ההבדל בין השנים?

גרגורי ברשטיין: כפי שאתם יודעים אנחנו עובדים שלוש שנים.

גרגורי ברשטיין: בשנה של 2004 עברו משלוש שנים ראשונות קבוצה של מאתיים ומשהו אנשים.

גרגורי ברשטיין: בשנת 2005 עוד 100 אנשים עוברים משלב ראשון לשלוש השנים הבאות.

גרגורי ברשטיין: בזמן הזה, בזמן המעבר, יש לאדם קפיצה.

גרגורי ברשטיין: אני לא יודע איך להגדיר את זה, הוא באוויר.

גרגורי ברשטיין: בשלוש השנים שהוא עובר הוא מובטח כך או כך.

גרגורי ברשטיין: בזמן שהוא עובר מתקופה אחת לתקופה שניה, הוא נופל בין הכיסאות.

גרגורי ברשטיין: בזמן הזה, אם אין כסף בשבילו הוא נופל ואף אחד לא יכול לעזור לו, בגלל שהמקום שלו בזמן הזה לא מובטח.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: יש לנו עוד ישיבה אחת בנושא אחר ואנשים מחכים מזמן.

קולט אביטל: הייתי מבקשת מחבר הכנסת יאסינוב ועוד דובר לומר את דברם ואחר כך, נגיע למסקנות, כי בסך הכל אנחנו כולנו חוזרים על אותו דבר וכולנו משוכנעים בו.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שהמקור של הבעיה נמצא רק בבעיה אחת:

יגאל יאסינוב: התכנית לא נמצאת בבסיס התקציב, ולא נמצאת כסעיף שאי אפשר לגעת בו.

יגאל יאסינוב: אם אנחנו נצליח לתקן את זה, זה מה שיפתור את הבעיה.

קולט אביטל: יש כזה דבר בתקציבים?

יגאל יאסינוב: כן.

שגיא בלשה: זה נמצא בבסיס.

יגאל יאסינוב: זה צריך להיות בבסיס התקציב.

יגאל יאסינוב: אני מדבר על 90 מיליון, על תקצוב מלא.

יגאל יאסינוב: אני מדבר על פרוייקט שצריך להיות קבוע, תלת שנתי לפחות או שפרוייקט שההכשרה ניתנה לפחות ל-5 שנים קדימה.

יגאל יאסינוב: כך זה צריך להיות.

יגאל יאסינוב: ואז, אם נצליח להעביר אותו לרשימה של תכניות רב שנתיות, ופה אתם יכולים לחתום על 3 שנים או 5 שנים, ואז תהיה אפשרות למשרד הקליטה לתכנן את הפרוייקט, לתכנון אחזקת אנשים באוניברסיטאות ולכנן את חלוקתם.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להגיד שועדת המדע והטכנולוגיה ותת הוועדה בראשותי, פנו למשרדים השונים בבקשה להעביר את התכנית לטבלה כזאת ולבסיס כזה.

קולט אביטל: הפניה הזאת כנראה לא מספיקה.

קולט אביטל: צריך לעשות יותר.

מרק אוסלנדר: הארכה לשנה אחת זה כבר פרקטיקה.

מרק אוסלנדר: לא נותנים לנו הארכה ל-3 שנים, למרות שיש התחייבות של המחלקה של עמרי.

מרק אוסלנדר: אני קיבלתי שנה אחת בלי מכתב חוזר, רק עובדה שקיבלתי.

מרק אוסלנדר: זה קיים ואנחנו תלויים בזה.

קולט אביטל: לא קיבלת שום מכתב התחייבות?

מרק אוסלנדר: לא.

מרק אוסלנדר: במלים אחרות, אני אומר מה שאמר החבר שלנו, שאנחנו תלויים באוויר.

קולט אביטל: אני מאוד מודה לך וסליחה שאנחנו נאלצים לקצר.

לב שמר: אני דיקן הקליטה של אוניברסיטת תל אביב.

לב שמר: בכל ישיבה כזאת, אני יכול לומר מה היה לפני יומיים.

לב שמר: ההזמנה מות"ת לישיבה הזאת הגיעה למנכ"ל אוניברסיטת תל אביב.

לב שמר: מנכ"ל האוניברסיטה מתקשר אלי ושואל: אתה עומד או יושב?

לב שמר: למה?

לב שמר: כי מקצצים את תקציב קמ"ע.

לב שמר: אני אמרתי לו: תירגע, אני עומד ואני לא נופל מהרגלים כל כך מהר ולא יקרה שום דבר עם תקציב קמ"ע, אבל תבינו, באוניברסיטאות יש פחד נוראי מהעובדה הפשוטה שיש לנו 500 איש פחות או יותר בכל האוניברסיטאות, שמתוקצבים על ידי תכנית קמ"ע ושכל מהפכה פוליטית קטנה או גדולה תגרום לכך שהתכנית הזאת תיסגר והאוניברסיטאות שנמצאות בגירעון תקציבי גם ככה, יתקעו עם 500 האנשים האלה, שיש להם מינוי ל-3 שנים ושלא ברור מה לעשות אתם.

לב שמר: לכן, התגובה הטבעית והבריאה של האדמיניסטרציה האוניברסיטאית היא: למה אנחנו צריכים את זה בכלל?

לב שמר: כל ישיבה כזאת זה פגיעה חמורה בתכנית.

קולט אביטל: צודק.

קולט אביטל: אבל הישיבה הזו נועדה כדי לעזור.

רומן ברונפמן: המטרה מעולה.

רומן ברונפמן: אבל הדרך רצופה בייסורים.

רומן ברונפמן: לא למדנו את זה אתמול ולא שלשום.

קולט אביטל: יש בדיחה ידועה שלא אחזור עליה היום שסופה הוא: אתם לא הרגתם את ישו אלא רק הוצאתם את נשמתו.

קולט אביטל: אנחנו מומחים במדינה הזאת להוצאת הנשמה ולכן, אני חושבת שהמטרה של הישיבה הזאת היא לא רק משום שאנחנו ממשיכים לעקוב אחרי הנושא הזה אלא משום שהבעיה והפגיעה היא לא רק בסעיף תקציבי.

קולט אביטל: מי שלא מבין שבדבר כזה, אם אנחנו לא נותנים התחייבות ברורה ומפורשת למדענים ולאוניברסיטאות שזאת תכנית קבועה, גם המחקר לא יכול להתקיים וגם עתידם של אנשים לוטה בערפל.

קולט אביטל: לכן, אנחנו נעשה שני דברים: אנחנו נמשיך ללחוץ על ועדת הכספים ועל שר האוצר בעניין הזה, כדי שה-90 מיליון האלה יהיו קבועים בבסיס התקציב.

קולט אביטל: אנחנו נפנה לראש הממשלה ולשר או שרת הקליטה הבאים, אני לא יודעת מי הם יהיו, כדי לקבל התחייבות בכתב שהדבר הזה מחייב אותם על בסיס של 3 שנים.

קולט אביטל: כל פעם על בסיס של 3 שנים.

קולט אביטל: בלי זה, אנחנו לא נזוז, כי אי אפשר ולא ניתן לסבול שכל שנה נגיע לאותו ריטואל ויגידו לנו, תפסיקו לדאוג כי יגיע מכתב.

קולט אביטל: זה לא ילך.

קולט אביטל: את זה אנחנו נדרוש.

קריאה: וגם שלא יקצצו בתקציב.

קולט אביטל: בסדר.

קולט אביטל: יש תכניות שבמקום לקצץ אותן, צריך להגדיל אותן.

קולט אביטל: אם רוצים לוותר על תכנית כזאת, אז בבקשה שיודיעו ואז, כולנו נדע איך להתארגן.

קולט אביטל: אבל אם הכוונה להמשיך את התכנית הזאת, אז צריך להבין מה כרוך בתכנית.

קולט אביטל: התכנית הזו היא לא תכנית שנתית.

יגאל יאסינוב: אני רוצה להסביר לחברים מה שלנו מובן.

יגאל יאסינוב: כשהיא אמרה ל-3 שנים, היא מדברת על הרשאה ל-3 שנים.

יגאל יאסינוב: אתה לא יכול להתחייב לפחות ממה שאתה מתקצב.

יגאל יאסינוב: שתהיה הרציפות והכסף לעוד 3 שנים.

קולט אביטל: גם המחויבות.

קולט אביטל: תודה.

קולט אביטל: אם יהיה צורך, אני מצטערת להגיד שנצטרך לחוקק חוק.

קולט אביטל: אם לא יהיה מנוס, נצטרך ללכת לחקיקה.

מרינה סולודקין: וגם ללכת להפגנות.

קולט אביטל: אני מודה לכולם.

קולט אביטל: הישיבה נעולה.