ועדת המשנה לדיון בהצעת חוק תובענות ייצוגיות, כנסת 16, פרוטוקול מספר 3, 2005-06-14 14:00

רשף חן: שלום רבותיי.

רשף חן: הישיבה היום תתקיים עד השעה ארבע.

רשף חן: במהלכה אצטרך לעשות הפסקה ולהצביע באי אמון.

רשף חן: גם בגלל זה אנחנו נהיה יעילים ככל האפשר.

דליה איזוב: האם אפשר להעביר את כל החומר שאנשים מעבירים לאתר האינטרנט, או באיזו שהיא צורה להעביר לכל האחרים?

דליה איזוב: הרי חקיקה זה דבר גלוי ,שקוף, אין סודות.

רשף חן: הנקודה היא אבל שחקיקה זה גם דבר פורמלי שלא כולל שכל מי שרוצה מוסיף את דברו לאתר האינטרנט של הכנסת.

רשף חן: מי שמעוניין, יכול לבקש מאחרים שיעבירו לו את החומר.

רשף חן: אם הוא לא רוצה – יכול להיות.

רשף חן: אני רוצה להתקדם לקראת קריאה ראשונה.

רשף חן: כל חומר שהגיע לוועדה הוא כשלעצמו פתוח ואת מוזמנת לעיין בו.

רשף חן: זה שמישהו ישלח לך חומר – ישלח.

רשף חן: לא נושיב אנשים לשים את החומר באינטרנט אני לא יכול להעמיס על אתר האינטרנט.

רשף חן: אבל אפשר לבוא ולעיין.

רשף חן: אנשים ששולחים משהו לוועדה זה הופך את זה ל-PUBLIC DOMAIN וזה גלוי אז לכל הציבור.

רשף חן: רבותיי, סעיף 16.

רשף חן: 16.

רשף חן: (א) בית המשפט רשאי, לבקשת חבר קבוצה שאינו התובע המייצג, להתיר לו

רשף חן: נעתר בית המשפט לבקשת השתתפות כאמור בסעיף זה רשאי הוא ליתן

רשף חן: זה בעצם בא מתוך ההצעה של משרד המשפטים.

רשף חן: נכון?

תמי סלע: כן.

תמי סלע: הנוסח שמובא עכשיו כולל עד עמוד 5, עד כאן הגענו בישיבה הקודמת, איזה שהוא שילוב של מה שעשינו בישיבה הקודמת, ומעמוד 5 ניסיון יותר לאחד את ההצעה עם התזכיר.

תמי סלע: אז באמת סעיף 16, השתתפות חבר קבוצה, זה ממש הסעיף שהיה התזכיר.

רשף חן: אין שום הערות בעניין הזה?

דליה איזוב: בכל מקום שיש את המילה "הוגן" רצוי למחוק אותה.

דליה איזוב: דיברו על זה הרבה בוועדות הכנסת הקודמות ובמשרד המשפטים.

דליה איזוב: אסור להכניס יותר מדי מילות הערכה.

דליה איזוב: זה סובייקטיבי וזה לא בריא לחקיקה נייטרלית.

דליה איזוב: כי אם מכניסים אחר כך לתוך זה פרשנויות, שאף אחד לא חשב עליהן ואף אחד לא חלם עליהן.

דליה איזוב: תום לב קיים בכל מקרה.

רשף חן: זה הכל מילים כלליות שכל חקיקה חייבת לכלול אותן לטעמי לפחות.

רשף חן: נעסוק בזה בהרחבה אם וכאשר -- -

יצחק קמחי: לגבי הנושא זה, אין כאן איזו חזרה מוזרה, כי הרי בית המשפט קובע אם התובע מייצג או התובע ראוי.

יצחק קמחי: עכשיו אנחנו פותחים איזה שהוא פתח לכל אחד שלא כל כך מוצא חן בעיניו והוא גם כן נכנס לתוך העניין.

יצחק קמחי: מגיש בקשות לבית המשפט, אני רוצה להיות גם כן מייצג ואני רוצה להיות מייצג, להצטרף, להשתתף בייצוג.

קריאה: לא להשתתף בייצוג.

קריאה: זה משהו אחר.

יצחק קמחי: להתיר לו להשתתף בניהול התובענה זה יותר מזה יכול להיות.

יצחק קמחי: ואז אנחנו יוצרים כאן איזה מצב שהוא די כאוטי.

קריאה: בפיקוח של בית המשפט.

יצחק קמחי: הכל בפיקוח של בית המשפט, זה הכל בקשות לבית המשפט על כל אחד שיגיד....

יצחק קמחי: אנחנו רוצים הרי חוק שיהיה יעיל, לא חוק שיהיה מסורבל.

יצחק קמחי: זה סעיף שיוצר סרבול.

רשף חן: עו"ד קמחי, הנקודה ברורה.

רשף חן: יכול להיות אחרי קריאה ראשונה.

רשף חן: אני חושב שאולי אפשר להוסיף פה במקרים חריגים או במקרים יוצאי דופן

יצחק קמחי: לבוא ולהביא את דברו בסדר.

יצחק קמחי: להיכנס לניהול התובענה, זה כאילו אתה יושב - - -

רשף חן: בסדר.

רשף חן: בואו בשלב הזה נסכים, שעצם המנגנון צריך להיות לגבי איך בדיוק צריך להיות הכיוון שלו, כמה קל או קשה שזה יקרה, אחרי הקריאה הראשונה.

יצחק קמחי: דרוש פה איזה שהוא פיין טיונינג.

יצחק קמחי: זה מאוד מאוד גורף.

דניאלה גורני: אני רוצה לומר מילה על העניין של המגן.

דניאלה גורני: זו הערה שאנחנו נחזור עליה בעוד כמה הקשרים שההצעה כמו שהיא,נאמן לתוך התובענה.

דניאלה גורני: כיוון שהתובענה היא בסופו של דבר אמצעי דיוני.

דניאלה גורני: וזה חוזר בעוד כמה היבטים, כולל בגמול שלאחר מעשה.

דניאלה גורני: הנושא הזה של ההוגנות, זה מכשיר דיוני, אין סיבה מיוחדת לדרוש כאן איזה שהן תועלות נוספות.

דניאלה גורני: יש כאן תועלת לציבור אחר כך ועוד כל מיני ביטויים מהסוג הזה וגם ההוגנות שייכת לכיוון הזה.

דניאלה גורני: שאלה הוגן כלפי מי.

דניאלה גורני: שאלה מה הסיפור.

רשף חן: דוגמה בהקשר הזה.

רשף חן: בואו נניח שהקבוצה עצמה היא לא הומוגנית אלא הטרוגנית.

רשף חן: יש אינטרסים שונים.

רשף חן: ואז בא אדם ואומר, תראו,התובע מייצג פן אחד של הקבוצה, ואני רוצה לייצג פן קצת אחר של הקבוצה.

רשף חן: את מסכימה שבמצב הזה צריך לצרף אותו?

רשף חן: איך היית מגדירה את זה?

רשף חן: זה כדי שזה יהיה הוגן.

דניאלה גורני: זה חלק עוד הפעם מהתאמת המכשיר הדיוני לסיטואציה.

דניאלה גורני: הנושא של הוגנות הוא לא רק לא מוגדר אלא הוא שוב מוסיף פן נוסף.

דניאלה גורני: השאלה המשותפת היא לא שאלה פשוטה.

דניאלה גורני: היא לא קלה להכרעה.

דניאלה גורני: עכשיו, אנחנו חוששים מאוד גם שכל דבר כזה, לבד מזה שלדע

דניאלה גורני: תנו הוא לא כל כך דרוש בעצם לעניין הוא פטנט נהדר בשביל להתיש את התובע.

דניאלה גורני: צריך כל הזמן לעמוד בפני כל מיני משימות וכל מיני מכשלות כדי להגיע סוף סוף אל הארץ המובטחת.

דניאלה גורני: מדברים סך הכל בסופו של דבר במכשיר דיוני למימוש זכויות שנפגעו.

חזקיה ישראל: ההוגנות חשובה.

חזקיה ישראל: היא צריכה להישאר.

חזקיה ישראל: התקיימו על זה בעבר דיונים בהצעות חוק שונות תחת הכותרת תום לב וכדומה.

חזקיה ישראל: זה לא בא לסרבל אלא זה בא לתת ביטוי לערכים.

רשף חן: רבותיי, בואו נעצור כאן.

רשף חן: הנושא ראוי לדיון ולכן הוא נכנס לקריאה ראשונה על פי הפרמטרים שקבענו והבהרתי בישיבה הקודמת.

תמי סלע: רק הערה אחת שעלתה מההערות שקיבלתי ואני חושבת שהיא ראויה כבר בשלב הזה, כיוון שהוספנו גורמים נוספים שיכולים להגיש תביעות ייצוגיות אולי לא רק לבקשת חבר קבוצה אלא גם גורם אחר המנוי כאלה שיכולים להגיש תביעה ייצוגית גם אולי ארגונים ירצו להצטרף, או גורם אחר המנוי בסעיף של מי שרשאי להגיש תביעה ייצוגית.

רשף חן: למעשה זה צריך להיות לבקשת מי שרשאי לייצג לפי סעיף 3.

רשף חן: לפי איזה סעיף

תמי סלע: אנחנו נפנה לסעיף.

קריאה: אם רצית להגן על חברי הקבוצה, בא חבר קבוצה, ירצה להתערב פתאום אתם מסמנים לו - - -זה לא הגיוני.

תמי סלע: לפי סעיף 2(ב)

רשף חן: בהחלט יכול להיות למשל מצב שבו באים ואומרים: אתה הגשת תביעה מצוינת, אבל יעזור מאוד אם הרשות הממונה תהיה גם כן בתמונה.

דליה איזוב: אסור להכניס את המדינה.

דליה איזוב: הרשות להגנת הצרכן יש לה ניגוד עניינים עם חברי קבוצה.

דליה איזוב: היא יכולה להיות ידיד בית המשפט.

דליה איזוב: מפני שהיא מייצגת אינטרס כללי, וזה בכל הספרות יש.

דליה איזוב: ויש גם היועץ המשפטי לממשלה, ויש אסמכתאות.

דליה איזוב: המדינה מייצגת את האינטרס הציבורי הכולל, היא אף פעם לא מייצגת קבוצת אזרחים.

דליה איזוב: לכן המדינה רוצה דברים אחרים, וככה היא צריכה.

דליה איזוב: היא לא יכולה להסתכל רק על הקבוצה הזאת.

דליה איזוב: היא לא יכולה לייצג אותה.

רשף חן: את מתנגדת לעצם זה שהרשות להגנת הצרכן למשל - - -

דליה איזוב: בשום מקום בעולם זה לא קיים.

זאב ש. פרידמן: אבל זה נושא שבית המשפט צריך להכריע אד הוק.

זאב ש. פרידמן: מפני שיש לא מעט מקרים, ואנחנו רואים את זה כדבר יום ביומו, שהתביעה עצמה גם אם היא טובה, לא אחת משהו משתבש בהמשך.

זאב ש. פרידמן: ואז היועץ המשפטי לממשלה נאלץ כבר להיכנס.

זאב ש. פרידמן: אז במקום שייצרו מנגנון של מנגנון הצלה, צריך ליצור מראש את האופציה שהמנגנון יגונן גם על הציבור.

דליה איזוב: שיבוא כידיד בית המשפט.

רשף חן: סעיף 17 - הסתלקות תובע מייצג מתובענה ייצוגית.

רשף חן: ביקשו כל התובעים או באי כוחם להסתלק מבקשת אישור, יורה בית המשפט על פרסום הודעה בדבר הבקשה בהתאם לסעיף 13.

דליה איזוב: אני רוצה להוסיף משהו.

דליה איזוב: סליחה.

דליה איזוב: ראשית כל, הניסוחים לא טובים אבל את זה נעזוב.

דליה איזוב: צריך להוסיף: ואם נבצר ממנו להשתתף.

דליה איזוב: ביקשו להסתלק מבקשת האישור או נבצר מהם למלא את תפקידם – משהו כזה.

רשף חן: זו הערה נכונה.

רשף חן: ביקשו כל התובעים או באי כוחם להסתלק או נבצר מכל התובעים.

רשף חן: אני ממשיך לסעיף ג.

רשף חן: ההערה הזאת מתקבלת.

דני צור: יש לי שאלה לשונית.

דני צור: לגבי הסעיף – אלא באישור בית המשפט.

דני צור: בית המשפט מוכן לאשר גם את ....

תמי סלע: יהיה פסיק.

רשף חן: רגע, יש לי הצעה ניסוחית.

רשף חן: אני מבין מה שאתה אומר.

רשף חן: אני מציע שנהפוך את הסדר: התובע או בא כוחו לא יקבל כל טובת הנאה מהנתבע או כל אדם אחר בקשר להסתלקותו מתובענה ולא יסתלק מבקשת אישור מתובענה ייצוגית אלא באישור בית המשפט.

תמי סלע: נדאג שהנוסח יבהיר שזה מתייחס לשני ההיבטים.

רשף חן: איך שאתם רוצים.

רשף חן: אבל האחד הוא קטגורי והשני בית המשפט יכול לתת אישור.

רשף חן: אבל בית המשפט לא יכול לתת לו אישור לגבי טובת הנאה.

קריאה: לא, הוא יכול.

רשף חן: טובת הנאה מהסתלקות?

קריאה: כן.

רשף חן: לא.

רשף חן: טובת ההנאה היא על ניהול התביעה, על ההישגים שהשגת, מה שאתה רוצה.

רשף חן: לא על ההסתלקות.

שירלי אבנר: בא הנתבע ואומר, אני לך אתן את הפיצוי שאתה מבקש, תרד מהתובענה הייצוגית.

שירלי אבנר: אז יהיו מקרים שאנחנו נגיד, בסדר, בית המשפט ישקול את זה.

שירלי אבנר: אם הוא רוצה להסתלק בגלל זה, הוא כבר לא חושב שהוא תובע מייצג הולם אז עדיף שהוא ירד מהבמה.

שירלי אבנר: אבל צריך אישור בית משפט.

דליה איזוב: סליחה.

דליה איזוב: יש עוד שתי בעיות.

דליה איזוב: זה שני נושאים נפרדים – ההסתלקות וטובת הנאה.

דליה איזוב: כי טובת הנאה אסור לו לקבל לא רק בגלל ההסתלקות אלא מכל מיני סיבות.

דליה איזוב: מה, מסיבות אחרות, אז הוא יגיד לא קיבלתי בגלל ההסתלקות, קיבלתי בשביל משהו אחר.

דליה איזוב: צריך שיהיה ברור שאסור לו לקבל טובת הנאה בשום שלב ובשום עניין ובשום הקשר.

דליה איזוב: זה אחד.

רשף חן: סליחה, גברת איזוב, הסעיף הזה עוסק בהסתלקות מתובענה.

רשף חן: הוא לא עוסק בדברים אחרים.

דליה איזוב: אז תכניס את זה אחר כך לחוד.

רשף חן: מדובר בבקשה להסתלקות.

עופר לוי: זה בקשה להסתלקות?

עופר לוי: ואז יהיה פרסום.

קריאה: סליחה, עוד שאלה לגבי זה.

קריאה: מדוע זה קטגורי שבית המשפט יורה?

רשף חן: להפסיק את התביעה בסתר?

קריאה: לא בסתר.

קריאה: הסעיף מדבר על כל הפסקה של התביעה.

רשף חן: יכול להיות שב(ב) הפרסום לא צריך להיות לא על הבקשה אלא על הפסקת התובענה.

רשף חן: מה יכול הבן אדם לבוא ולהגיד?

רשף חן: הוא יכול להגיד, אני רוצה להמשיך.

שירלי אבנר: טובת הנאה שהוא קיבל מחוסר תום לב מן הראוי ש....

שירלי אבנר: את זה ודברים כאלה.

רשף חן: נכון.

רשף חן: בסדר.

ניר כהן: רגע, לא הבנתי את התשובה למה זה מנדטורי.

ניר כהן: מדוע לא רשאי בית המשפט להורות.

תמי סלע: כי אנחנו רוצים שכל דבר כזה, כל בקשה, יהיה לו שיקול דעת במקרה הזה.

ניר כהן: אני אתן לך דוגמה.

ניר כהן: יש לנו מקרה שזה קרה.

ניר כהן: הוגשה תביעה ייצוגית.

ניר כהן: התובע לא ידע את העובדות.

ניר כהן: כשהוא ראה את העובדות בתצהיר התשובה הוא אמר אני יורד.

ניר כהן: למה צריך לפרסם את זה בעיתון?

תמי סלע: כדי שאנשים יידעו.

קריאה: למה אנחנו חייבים להיות שונים מכל העולם?

רשף חן: תראו, יש פה הרבה מה להגיד.

רשף חן: בואו נתקדם הלאה.

רשף חן: נעשה את הסיבוב הזה לאחר הקריאה הראשונה.

רשף חן: אני יודע שזה מתסכל.

רשף חן: אני גם הייתי נהנה מאוד אילו היה לנו הרבה זמן והיינו דנים בזה, אבל יש לוח זמנים.

רשף חן: על הסתלקות תובע מייצג מתובענה ייצוגית לאחר שאושרה הגשתה יחולו ההוראות

הבאות: (1) הסתלק תובע מייצג מהתובענה הייצוגית, לא יהיה בכך על ניהול התובענה הייצוגית בידי תובעים מייצגים אחרים, אם היו כאלה;

קריאה: בדבר ההסתלקות.

קריאה: בדבר קבלת בקשת ההסתלקות.

רשף חן: בדיוק.

רשף חן: יש לי אליכם שאלה.

רשף חן: למה כל הפרוצדורה הזאת?

רשף חן: זאת אומרת, זה שצריך לפרסם שהתובענה הופסקה זה ברור.

רשף חן: מי שרוצה להגיש תביעה?

רשף חן: שיגיש את התביעה.

תמי סלע: אתה לא רוצה שהכל יתחיל מחדש.

רשף חן: ואם הוא לא עושה את זה?

רשף חן: ואם ארבעים וחמישה יום והוא רוצה להגיש תובענה ייצוגית משלו, הוא יכול?

תמי סלע: לא.

תמי סלע: יש מניעה.

רשף חן: הוא מנוע?

רשף חן: נעזוב התיישנות.

רשף חן: בהנחה שאין פה בעיה של התיישנות.

רשף חן: יבואו ויגידו: לא השתמשת בפרוצדורה הזאת, יש פרוצדורה ספציפית, עכשיו אתה מנוע - - -

קריאה: במקום שאתה תגיש עוד פעם בקשה.

רשף חן: על סמך כתבי טענות שמישהו אחר ניסח, על סמך תצהירים שמישהו אחר כתב.

תמי סלע: זה מצב שהבקשה כבר אושרה.

רשף חן: הבנתי.

רשף חן: קיבלתי.

רשף חן: בסדר.

קריאה: תובענה ייצוגית – תובענה המוגשת בשם קבוצת בני אדם.

קריאה: מזה לא ברור שזה כבר אושר.

רשף חן: 17 (ד) הוראות סעיף זה יחולו גם על תובע מייצג של תת קבוצה בשינויים

ניר כהן: יש לי שאלה ל(ג).

ניר כהן: מדוע אם כל התובעים פרשו, החדש שמצטרף צריך לבוא על פי א(4).

ניר כהן: הוא לא צריך להראות עילה אישית?

ניר כהן: הוא לא צריך להראות כלום?

רשף חן: לא יאשר בית המשפט אלא אם כן שוכנע כי התקיימה הוראת סעיף 7(א)(4) שזה הולמות הייצוג.

רשף חן: מה זאת אומרת?

ניר כהן: אבל היו תובעים שלגביהם נקבע שיש עילה אישית.

ניר כהן: הם היו צריכים להראות עילה אישית.

רשף חן: רשאי כל מי שהיה רשאי להגיש תובענה ייצוגית.

רשף חן: אם הוא לא רשאי להגיש, הוא לא יכול להגיש את הבקשה.

ניר כהן: אבל אתה אומר שהתובע חדש.

ניר כהן: היו תובעים שאישרו אותם כי הם הראו עילה אישית.

ניר כהן: הם החליטו שהם הולכים הביתה.

ניר כהן: בא חדש ואנחנו אומרים לו, עילה אישית - - -

רשף חן: לא, כי הוא יכול היה להגיש את התובענה הייצוגית.

רשף חן: הוא לא עומד.

תמי סלע: לא, הוא לא הגיש אותה.

רשף חן: רשאי כל מי שהיה רשאי להגיש תובענה ייצוגית.

רשף חן: אם הוא לא היה רשאי להגיש – הוא לא היה רשאי להגיש.

ניר כהן: זה לדעתי לא מספיק ברור.

רשף חן: זה ברור לגמרי.

רשף חן: אבל בסדר.

רשף חן: זה ניסוח עדין.

זאב ש. פרידמן: רק הערה אחת לגבי מה שהוער כאן קודם לגבי טובות הנאה.

זאב ש. פרידמן: למעשה יש כבר פסקי דין בהם קבע שופט על מצב שבו ניתנת טובת הנאה כשמוצהר שאין טובת הנאה בגין תובענה, אלא יש טובות הנאה בגין טובות אחרות וכל מיני דברים כאלה.

זאב ש. פרידמן: וזה היה כל כך חשוד לשופט, שהוא טרח להעביר ליועץ המשפטי לממשלה לבדיקה את העניין.

זאב ש. פרידמן: אני חושב שצריך לוודא כאן שטובת הנאה לא תימסר בשום הקשר או מהתובע.

זאב ש. פרידמן: תינתן טובת הנאה מהנתבע.

זאב ש. פרידמן: או לציין את זה בצורה מאוד כוללת.

רשף חן: נדמה לי שסעיף 18 הולך לכיוון של מה שאתה אומר .

רשף חן: נראה אם צריך להוסיף עליו.

רשף חן: נדמה לי שאתה קצת מערבב בין האמת, שהיא טובת הנאה בגין הסתלקות, לבין התירוצים שניתנים.

רשף חן: אבל לא משנה מה התירוץ ומה האופן, אם טובת ההנאה היא בגין ההסתלקות אז היא בגין ההסתלקות.

זאב ש. פרידמן: אבל זה מחייב דיון של הליך נפרד לברר למה הוא קיבל את טובת הנאה.

רשף חן: לא.

רשף חן: תראה, אם הם נוסעים לאקפולקו והוא נותן לו את זה במזומן, קשה להוכיח את זה, אבל זה עדיין טובת הנאה בגין ההסתלקות.

זאב ש. פרידמן: ב(ג), אם זה כל כך ברור אז אני חושב שמה שאמרת צריך לשפר.

זאב ש. פרידמן: כי אם זה רק מישהו שהיה רשאי להגיש ממילא אז אותו הדבר גם 7(א)(4) היה חל

רשף חן: הדגש של 7(א)(4) שעצם זה שאתה יכולת להגיש את התובענה מלכתחילה זה לא מספיק.

רשף חן: אתה עדיין צריך להוכיח שאתה לא רק רוצה אלא גם יכול.

זאב ש. פרידמן: הוא צריך לעמוד גם ביתר תנאי סעיף 7 אותו חדש.

רשף חן: רגע, מה זאת אומרת לעמוד בתנאי סעיף 7?

קריאה: דרך יעילה והוגנת.

רשף חן: התביעה הזאת כבר עברה את כל הפרמטרים.

רשף חן: מה לדעתך הוא עוד צריך להוכיח?

זאב ש.פרידמן: את העילה האישית שלו.

רשף חן: עילה אישית שלו כתוב פה.

רשף חן: כי הוא היה רשאי להגיש תובענה ייצוגית בעצמו.

רשף חן: אגב לא.

רשף חן: לא רק את העילה האישית שלו.

רשף חן: כי האגודה לזכויות האזרח יכולה גם לבוא.

רשף חן: הסעיף הזה עוסק רק במצב שהתביעה כבר אושרה, עברו כבר את כל המבחנים לגבי המהות של העילה.

רשף חן: הנושא היחיד שנשאר על הפרק זה האדם.

תמי סלע: כל מי שרשאי להגיש תביעה.

זאב ש. פרידמן: ועומד בתנאי סעיף 7

תמי סלע: גם פה דרך אגב, בהצעה כבר יש איזו שהיא סיטואציה שבה יש תביעה אישית.

רשף חן: נכון.

רשף חן: האמת היא שזה די אפקטיבי הנושא הזה של התביעה האישית.

יצחק קמחי: עוד דקות קטנה ברישא.

יצחק קמחי: על הסתלקות תובע מייצג מתובענה ייצוגית לאחר שאושרה הגשתה כייצוגית.

יצחק קמחי: לא עצם הגשתה לבית המשפט.

יצחק קמחי: אושרה הגשתה, זה הגשתי לבית המשפט, זה עדיין לא הוגש.

רשף חן: סעיף חמש, השאלה איך תנסחו את סעיף 5 – בקשה לאישור.

תמי סלע: זה צריך לחזור על עצמו כאישור של מיעוט - - -

רשף חן: בסדר.

רשף חן: אושר ניהולה כתובענה ייצוגית.

קריאה: לגבי העילה האישית.

קריאה: באו אנשים והגישו תובענה ייצוגית על הטעייה בפרסום כאשר הוכח שכלל לא ראו את הפרסום הזה.

קריאה: השאלה מה ההצדקה של לנהל תובענה ייצוגית שלא ראה אפילו אדם אחד שהוטעה מהפרסום.

קריאה: לא רק שהוא הוטעה מהפרסום, אלא העילה האישית זה רק תחנת יציאה.

קריאה: כשיש קבוצה גדולה שמשותפת, לא כמוהו.

קריאה: לכן העילה האישית זה משהו באמת חשוב.

רשף חן: אני יכול לתת לך הרבה סיבות למה אם היה פרסום שהטעה מיליון אנשים אבל אותי לא, יש למיליון אנשים האלה אינטרס טוב מאוד שאני אנהל בשבילם תביעה, אם אני מנהל אותה טוב.

רשף חן: אבל בואו לא ניכנס לזה עכשיו.

רשף חן: אין ספק שזה המצב החוקי היום, אין ספק שזה גם המצב שיישאר כאן.

רשף חן: אבל לבוא ולהגיד שזה המהות של כל הנושא?

רשף חן: התובע המייצג ועורך הדין המייצג ינהגו בנאמנות ובמסירות ויפעלו בתום לב לטובת האינטרסים של כלל חברי הקבוצה.

דליה איזוב: הוא חל על הכל בכל המקומות ואחר כך מנסים להכניס פה, אומרים מה זה שונה?

דליה איזוב: ואז צריך להכניס לזה תוכן מיוחד.

דליה איזוב: ואם רוצים להכניס תוכן מיוחד, שיגידו כבר עכשיו מה רוצים להכניס.

דליה איזוב: אם רוצים את התוכן הכללי – הוא ישנו.

דליה איזוב: כי המחוקק לא משחית דבריו לריק.

דליה איזוב: אז לא צריך כפילות.

דליה איזוב: אז אם יש תוכן מיוחד, נא להגיד מהו התוכן המיוחד.

רשף חן: נאמנות, מסירות ותום לב.

דליה איזוב: תום לב זה בכל מקרה.

רשף חן: בודאי.

דליה איזוב: אז למה לחזור עליו?

דליה איזוב: כי אם אתה חוזר עליו - -

קריאה: יש חוק נאמנות.

רשף חן: אני אסביר בדיוק.

רשף חן: עורך דין נשכר לייצג את התובע המייצג.

רשף חן: יכול להיות מצב של ניגוד עניינים לעתים קרובות, בין האינטרס של התובע המייצג לאינטרס של כלל הקבוצה.

דליה איזוב: אז הוא לא תובע מייצג.

רשף חן: לכן אני חושב שראוי להבהיר שהם שניהם, ברגע שהם עברו את הסף של אישור התובענה הייצוגית, חדלים להיות בעל אינטרס פרטי, הופכים להיות נאמן של הקבוצה.

קריאה: זה מה שצריך להיות כתוב, התובע הייצוגי ובא כוח התובע הייצוגי נאמנים של כל - --

רשף חן: כתוב שינהגו ובמסירות ויפעלו בתום לב לטובת האינטרסים של כלל חברי הקבוצה.

קריאה: לא כתוב רק לאחר שזה אושר.

רשף חן: נכון.

רשף חן: גם אל תגיש בקשה כדי למכור אותה.

דליה איזוב: אבל זה מהתחלה וזה הייצוג ההולם.

רשף חן: מה זה מסירות?

רשף חן: אל תתרשל, אל תזניח, התנדבת לייצג ציבור – תייצג אותו כמו שצריך.

רשף חן: אם אתה מתרשל, אז כל אחד מהקבוצה יכול להגיש נגדך תביעה.

רשף חן: אם אתה כעורך דין, אני כעורך דין,כל עורך דין, לוקח על עצמי לייצג קבוצה, כל הקבוצה, כל חבר בקבוצה, זה הלקוחות שלי.

רשף חן: מה שאני חייב לכל לקוח אני חייב לכל אחד ואחד מהם בנפרד.

רשף חן: זה מה שאני מנסה להגיד.

רשף חן: וזה לא בדיוק מה שקורה בפועל, ולכן צריך להגיד את זה.

דליה איזוב: אולי כדאי פעם אחת ללמוד מאחרים.

דליה איזוב: הרי הייצוג ההולם זה לא המצאה שלנו.

דליה איזוב: יש ניסוחים יוצאים מהכלל, בהירים וברורים, וצריך לאמץ אותם ולא לחזור על דברים שהנה, גם פה לא מבינים אותם ויש פה מיליון פרשנויות.

רשף חן: בניגוד לכל סעיף אחד.

דליה איזוב: בדיוק.

דליה איזוב: אז סימן שהניסוחים הם לא מספיק טובים.

דליה איזוב: זו המסקנה.

רשף חן: רבותיי, נדמה לי שזה נוסח די סטנדרטי.

רשף חן: אם מישהו יבוא עם הצעה לנוסח אחרי הקריאה הראשונה, שתאמר את המהות של זה, אין לי שום בעיה עם הנוסח.

רשף חן: גבירתי, מה שחשוב זה המהות.

רשף חן: המהות כאן היא, שעורך דין והתובע המייצג הם נאמנים, הם שלוחים, הם לא רשאים לפעול לטובת עצמם על חשבון .

דליה איזוב: אבל כאן יש גם כפילות עם הייצוג ההולם.

דליה איזוב: שהוא מייצג הולם.

דליה איזוב: התובע הייצוגי, אז השליח שלו, העורך דין, הוא חלק ממנו.

דליה איזוב: לכן זו בכלל כפילות.

רשף חן: אני לא חושב שזו כפילות.

רשף חן: אני חושב שזו הבהרה מאוד דרושה.

קריאה: אם נניח יבוא לפני עורך הדין הוא יגיד לו, תן לי מסמכים בנוגע לניהול התובענה.

קריאה: הוא חייב להמציא לו את המסמכים?

תמי סלע: אין מחלוקת שהוא צריך לפעול בנאמנות לטובת חבר הקבוצה.

תמי סלע: עצם זה שמעלים פה השגות –

תמי סלע: יכול להיות שהאינטרס של אחד מתוך הקבוצה עלול להיפגע בתובענה ייצוגית.

תמי סלע: משום שיש לו איזה אינטרס - - -

רשף חן: טוב רבותיי, בסדר.

רשף חן: אנחנו נעסוק בזה בהמשך בהרחבה.

רשף חן: הסכם ליישוב סכסוך

קריאה: מה זה לא ייעשה?

קריאה: מי לא יעשה?

קריאה: לא ייעשה – השאלה מי?

רשף חן: רבותיי, עשו לי טובה, תנסו לחסוך את הערות הנוסח בשלב הזה.

רשף חן: הערה מהותית אין בעיה.

זאב ש. פרידמן: יש כאן עניין חשוב מאוד שצריך להוסיף שגם כאשר בית המשפט דן בבקשת פשרה או להגיע להסדר, זה רק לאחר שנבחנו כל התנאים המקדמיים.

זאב ש. פרידמן: מפני שיש לנו מציאות כזאת.

זאב ש. פרידמן: היום כשמגישים לבית המשפט עוד בטרם הדיון הראשון, מודיעים לו כבר שיש הסדר פשרה שמתגבש בין הצדדים – - -

רשף חן: אישור התובענה הייצוגית.

זאב ש. פרידמן: נכון.

זאב ש. פרידמן: ואז מה שצריך לעשות כאן זה לא לאשר הסכמי פשרה, משום שאנחנו נחשפנו, גם היועץ המשפטי לממשלה היה מעורב לפחות בשני מקרים כאלה, שבהם בעצם לא נבחנו התנאים אם מדובר כאן בייצוג הולם או בכל דבר שהוא ונסגר הסכם פשרה, או כמעט נסגר.

קריאה: זו טענה שהיא בלתי אפשרי.

רשף חן: הוא אומר, לא יכול להיות.

רשף חן: אנחנו עכשיו מדברים, הוגשה בקשה לאישור תובענה כתובענה ייצוגית, היא עדיין לא אושרה כתובענה ייצוגית.

רשף חן: מי מסמיך את האנשים האלה להגיע להסדר בתובענה הייצוגית?

יעל מימון: יש על זה פסיקה.

יעל מימון: האם נכון לאפשר אישור של הסכמי פשרה בשלב שעוד לא עבר את ההליך המקדמי.

יעל מימון: יש על זה דיונים והשאלה היא לא פשוטה, ויש צדדים לכאן ולכאן.

יעל מימון: מצד אחד, באמת אומרים, אם זה לא עבר אז מי אמר שהוא מתאים.

יעל מימון: ומצד שני אומרים שיש גם יתרון בזה, שיוכלו במסגרת הפשרה להגיע להבנות.

רשף חן: אבל נדמה לי שלכל הפחות לכתוב שבית המשפט לא יאשר הסכם בתובענה הייצוגית, מובן שהסכם לסגת מהבקשה אפשר, לא יאשר הסכם בתובענה הייצוגית אלא אם כן הוא נוכח שמתקיימים כל התנאים.

רשף חן: נכון הוא שאם הצד הנתבע לא נותן פייט אז זה די קל.

רשף חן: אז זה בעצם רק כשבית המשפט פחות או יותר מאיזה מקור רואה שיש בעיה אז הוא יעצור את זה.

רשף חן: אבל לא יכול להיות שיהיה מצב שהתובע הוא לא חלק מהקבוצה, והוא לא מייצג כראוי, ואני לא יודע איזה אינטרסים יש לו, אבל ההסכם טוב לנתבע – לפחות שבית המשפט יהיה חייב לראות שמקיימים ---

מיכל הלפרין: האבחנה צריכה להיות בין הסדרי פשרה של מעשה בית דין והסדרי פשרה שהם לא מעשה בית דין.

מיכל הלפרין: אם יש הסדר פשרה עם תובע ספציפי שהגיש תובענה ייצוגית והיא עדיין לא אושרה, משלמים לו כסף ותלך הביתה.

מיכל הלפרין: אז לדעתי זה לא צריך בית משפט, זה לא מהווה מעשה בית דין, זה לא מגביל אחרי זה את שאר התובעים בקבוצה להגיש איזו תובענה שהם רוצים, ייצוגית או לא ייצוגית.

מיכל הלפרין: ונושא ההתיישנות מוסדר במקום אחר.

מיכל הלפרין: שומרים עליהם.

רשף חן: ההערה שלך ברורה ונכונה.

רשף חן: הבעיה פה היא גם בעיית ניסוח.

רשף חן: מה שמפריע לך זה ה"או במסגרת הליך בקשת האישור".

רשף חן: הכוונה כאן היא לתאר כרונולוגיה של זמן ולא של מהות הבקשה.

רשף חן: אז צריך להיות: לא ייעשה הסכם ליישוב הסכסוך בתובענה הייצוגית אלא באישור בית המשפט.

רשף חן: ה"או במסגרת הליך בקשת האישור" -

יעל מימון: זה בא להבהיר את השאלה שהצגתי קודם:

יעל מימון: האם אפשר לאשר הסכם בשלב שלפני שזה עבר את זה.

רשף חן: אז יש לי הצעה בשבילך: אם את את "או במסגרת" תחליפי לסעיף (ב) שיאמר, שלא יאשר בית המשפט פשרה בשלב הבקשה לאישור אלא לאחר שנוכח שמתקיימים התנאים לאישור התובענה אז זה מבהיר גם שזה אפשרי וגם מתי.

יעל מימון: אבל אם לא יאפשר מעשה בית דין כלפי חברי הקבוצה?

יעל מימון: הוא מתפשר אתו בכך שהוא ייתן לו משהו - -

רשף חן: בתובענה.

רשף חן: יעל מבינה אותי.

רשף חן: שירלי, תראי, סעיף זה עוסק בפשרה בתובענה.

רשף חן: כל סעיף 19 עוסק ביישוב הסכסוך בתובענה הייצוגית.

רשף חן: זאת אומרת, יצירת מעשה בית דין בין כלל הקבוצה לבין הנתבע.

רשף חן: ואז אנחנו אומרים ב-(א) הסכם הזה, יישוב סכסוך כזה, אתה לא עושה הסכם כזה אלא באישור בית המשפט.

רשף חן: סעיף (ב) אומר, היה ואתה מנסה לעשות הסכם כזה בשלב שעדיין לא אושרה התובענה הייצוגית, אנחנו עדיין בשלב הבקשה.

רשף חן: אבל איזה הסכם?

רשף חן: שימי לב, הסכם בתובענה כולה.

רשף חן: אז בית המשפט לא יאשר את ההסכם הזה בשלב הראשוני אלא לאחר שהוא בדק שאפשר לאשר אותה , כי מתקיימים התנאים שנמצאים בסעיף 2.

רשף חן: בעצם בית המשפט חייב, כדי לאשר את ההסכם, לאשר את זה כתובענה ייצוגית ואז לאשר את ההסכם.

שירלי אבנר: אבל מכאן משתמע שאם זה בשלב זה של האישור זה לא לגבי התובענה - -

רשף חן: לא צריך שום אישור מבית משפט.

תמי סלע: בגלל שיש פה שימוש בכלי של תביעה ייצוגית.

תמי סלע: זה להגיש בקשה בשביל להפעיל לחץ על הנתבע ולסגור את העניין.

רשף חן: רגע, אני לא מבין.

רשף חן: זאת אומרת, לשיטתכם, יש לי שאלה.

רשף חן: אני הגשתי בקשה לאישור תובענה ייצוגית.

רשף חן: אני שם לבד, אני עדיין לא מייצג אף אחד, אני מנסה להפוך להיות מייצג.

רשף חן: ומסתבר שאני טועה.

רשף חן: ואני בא ואומר: בסדר, אני מנסה להגיע אתם להסכם, הם מוותרים לי על הוצאות.

תמי סלע: בגלל שאתה מנצל פה את זה שאתה בא בשם - -

רשף חן: או אחרת, הם אומרים: אתה יודע מה?

רשף חן: אנחנו נשלם לך את המאתיים שקל שלך, אבל תוותר על זה שזה תובענה ייצוגית.

יעל מימון: הוא יקבל את הפיצוי שמגיע לו.

יעל מימון: אם זה הפיצוי שמגיע לו וזה הכסף שמגיע לו, זה לא טובת הנאה.

רשף חן: זה טובת הנאה.

רשף חן: היא לגיטימית.

יעל מימון: זה לא טובת הנאה.

יעל מימון: זה הפיצוי שמגיע לו.

יעל מימון: לפי שיטת המשפט הכללית זה לא טובת הנאה.

יעל מימון: זה הפיצוי שמגיע לי.

יעל מימון: אם אני מקבלת מעבר לזה – זה כבר טובת הנאה וזה נכנס לסעיף 17.

יעל מימון: אבל אם הנתבע בא ואומר לי, הפשרה בינינו, אני מחזיר לך את הכסף שאתה שילמת - --

רשף חן: למה את חושבת שטובת הנאה זה רק משהו שלא מגיע לי?

שירלי אבנר: כי טובת הנאה זה מעבר למה שמגיע לך.

רשף חן: שירלי, זה לא נכון, אני לא מסכים אתך.

רשף חן: זה טובת הנאה.

רשף חן: היא טובת הנאה שמגיעה לך, אבל היא טובת הנאה.

קריאה: זה לא טובת הנאה, זה פיצוי על הנזק שנגרם.

רשף חן: טובת הנאה זה לא מילה רעה.

רשף חן: זה דבר עובדתי.

רשף חן: אני נהנה ממנה.

תמי סלע: אבל זה משהו שהוא מעבר.

משה הולצמן: יש מקרים שבהם, היו מקרים כאלה, וגם בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה, שבהם נחתם הסכם פשרה לפני שאושרה התובענה כתובענה ייצוגית, מבלי שהדבר הפך להיות מעשה בית דין.

משה הולצמן: כלומר, ויתרו על האלמנט הייצוגי.

משה הולצמן: במקרים כאלה אין סיבה שבית המשפט יזדקק לשאלות האם הוא מייצג, לא מייצג, אין סיבה לזה.

משה הולצמן: זה לא נכנס ל-17(א).

משה הולצמן: אני אסביר את עמדתי, אני מוכן גם להשתכנע.

משה הולצמן: למה?

משה הולצמן: בואו ניקח פרשה, למשל פרשת מקורות עם זיהום האמוניה.

משה הולצמן: אנחנו למשל סגרנו די מהר עם מקורות הסכם פשרה שעלה מיליונים רבים לטובת הציבור בלבד.

משה הולצמן: כל מיני מנגנונים שהיא הקימה.

משה הולצמן: ואתם, התנגדתם להפוך את זה לייצוגי.

משה הולצמן: מקורות הסכימה.

משה הולצמן: מה עושים במקרים כאלה?

משה הולצמן: איפה זה בא?

משה הולצמן: אני לא רואה איפה.

משה הולצמן: משום שסעיף 17 מתייחס לטובת הנאה - - -

רשף חן: כאשר אתה מגיש בקשה לאישור תובענה ייצוגית, יכול לקרות רק אחד משני דברים.

רשף חן: או שמאשרים אותה, או שלא מאשרים אותה.

רשף חן: כי התוצאה של ההסכם, יכול להיות שאתה מקבל משהו, אבל או שאתה ממשיך את הבקשה או שאתה מושך את הבקשה.

רשף חן: אין אפשרות אחרת.

משה הולצמן: יש עוד אפשרות שהקבוצה כן מקבלת סעד.

רשף חן: הבקשה נמשכת או שמופסקת?

יעל מימון: אני רוצה להסביר מה הרעיון כי המקור של הסעיפים האלה הוא פחות או יותר בתזכיר, אז אני רוצה להסביר מה היתה הכוונה.

יעל מימון: אני לא חושבת שיש פה בעיית ניסוח, אבל אם מישהו יחשוב שכן אז אני מציעה שידונו בזה בשלב השני, אחרי הקריאה הראשונה.

יעל מימון: יש פשרה בתובענה הייצוגית.

יעל מימון: כשמדברים על פשרה בתובענה הייצוגית הכוונה לא לפשרה בין התובע לנתבע, אלא פשרה שמחייבת את הקבוצה.

יעל מימון: על זה מדברים בסעיף 19.

קריאה: כלומר, זה אחרי שאושרה התובענה - -

יעל מימון: לא.

יעל מימון: פשרה שמחייבת את הקבוצה.

יעל מימון: פשרה כזאת יכולה להיעשות אחרי שכבר היה הליך מקדמי ואושרה התביעה כתובענה ייצוגית, ויכולה להיעשות גם בשלב שעדיין לא אושרה התביעה הייצוגית.

יעל מימון: במקרה כזה, אישור הפשרה יכלול גם אישור של התביעה כייצוגית.

רשף חן: או שמסתלק מחלק וממשיך בחלק אחר.

יעל מימון: יכול להיות גם זה.

יעל מימון: יכול להיות שהוא מסתלק או בדוגמה שהוא נתן כאן קודם במקרה של מקורות, יכול להיות שההסכמה היא לאיזו שהיא פשרה שלא יוצרת מעשה בית דין כלפי הקבוצה אבל יש בה תועלת לציבור.

יעל מימון: למשל, כשהנתבע מתחייב שמעכשיו הוא יפסיק לעשות את מה שהוא עשה קודם, בלי שמבקשים מבית משפט לאשר את התביעה כייצוגית ולאשר את הפשרה במסגרת תובענה ייצוגית.

יעל מימון: אבל זו הבנה בין תובע לנתבע.

יעל מימון: גם דבר כזה היה.

יעל מימון: מאיפה נולד סעיף 17?

יעל מימון: הוא נולד מהניסיון הלא טוב.

יעל מימון: היו מקרים, והרשות לניירות ערך הביאה לנו את המקרה הראשון של חברת השמירה, שמבקש אישור שעשה הסכם עם הנתבע שהוא מקבל שלוש מאות אלף שקל שקלים ופורש מהבקשה שלו.

יעל מימון: וכמובן שהוא טען שהתביעה שלו לא היתה טובה וזה התברר לו והתגלה לו.

יעל מימון: ואנחנו חשבנו, גם הרשות וגם היועץ המשפטי, שגם בשלב הזה יש לו חובת נאמנות כלפי כלל הקבוצה ויש אינטרס ציבורי מאוד חשוב שכל ההליך הזה יהיה נקי.

יעל מימון: נקי, זאת אומרת שאתה לא תשתמש בו לקבלת טובות הנאה וגם לא תמכור את הקבוצה.

יעל מימון: ולכן, כל הסכמה בין מבקש אישור לבין נתבע, כל הסכמה מכל סוג, צריכה אישור של בית משפט, צריכה הכרה ציבורית של בית משפט.

יעל מימון: ומכאן נולד סעיף 17.

יעל מימון: זאת ההבחנה.

יעל מימון: סעיף 17 מדבר על הסכמות שלא יוצרות מעשה בית דין, סעיף 19 עוסק בהסכמות בתביעה הייצוגית.

תמי סלע: 17 למשל לא מכסה סיטואציה שיש הסכמה למחוק חלק מהעילות לפני שזה מאושר כתביעה ייצוגית, אבל הוא לא מסתלק מכל התביעה.

תמי סלע: זה לא הסתלקות וזה גם לא הסכם לכל.

יעל מימון: לגבי החלק שהוא הסתלקות רק מהתביעות, אז אתה צריך אישור לפי סעיף 17.

רשף חן: יעל אני רוצה להתקדם הלאה, אבל אני רוצה רק בהערת אגב:

רשף חן: בשלב של סעיף 17 הנושא הוא הרבה פחות קריטי.

רשף חן: מפני שמה שהוא מוותר עליו זה שלו.

רשף חן: הוא כרגע לא מייצג אף אחד.

רשף חן: הייצוג שלו פוטנציאלי.

רשף חן: הוא עדיין לא הפך להיות באמת נאמן של קבוצה.

רשף חן: אני גם חושב שזה חשוב, ואני חושב ששיקול הדעת של בית המשפט יהיה אחר ב-17 וב-19.

יעל מימון: מה שאני רק מציעה להוסיף, השאלה שעלתה גם בארצות הברית, האם קודם כל ההסכמה, הרי הנתבע במצב כזה שיש לו הסכם פשרה, מסכים ואפילו מבקש שהתביעה תאושר כייצוגית.

יעל מימון: ולכן הוא מסכים שהתנאים מתמלאים.

יעל מימון: אז שם יש הבנה שההסכמה הזאת היא רק לצורך הפשרה.

יעל מימון: זאת אומרת, אם בית משפט לא יאשר הנתבע יוכל לשמור לעצמו את הטענות של זה.

רשף חן: נשמע הגיוני.

יעל מימון: עכשיו השאלה, מה קורה אם אנחנו אומרים שהוא צריך קודם כל לבדוק את העניינים.

רשף חן: נפתור את זה בשלב הבא.

רשף חן: אנחנו מבינים.

רשף חן: ההערה אני מבין אותה.

שלי אוברמן: בשלב הזה הדגש הוא לאו דווקא על התמלאות התנאים כי זה סתם יכול להכביד על בית משפט וייצור סתם עלויות נוספות.

שלי אוברמן: מה שהוא צריך לדאוג, זה שאכן לא נפגע האינטרס של חברי הקבוצה בסיטואציה הזאת והוא אכן ממולא כראוי לטובת העניין.

שלי אוברמן: כי אם הוא יתחיל לבדוק סתם את כל התנאים, אז שוב נכנסנו לשלושת רבעי הליך של תביעה ייצוגית, אז איפה כל החיסכון שבפשרה?

שלי אוברמן: כשבית משפט יוצר מעשה בית דין הוא כאילו אומר התביעה אושרה.

רשף חן: רבותיי, אני רוצה להתקדם הלאה.

רשף חן: אנחנו עכשיו נכנסים לרמה יותר מדי פרטנית.

רשף חן: המשפט גמול לתובע ושכר טרחת עורך דין בהתאם לסעיפים 21 ו-22 בהתאמה.

רשף חן: 23 ו-24.

דליה איזוב: זה ממש לא בא בחשבון, זה לא הגיוני, זה סותר את כל מה שקורה בעולם ובארצות הברית.

משה הולצמן: למה אני לא יכול להסכים, יחד עם הנתבע הייצוגי, או הנתבעת, על שכר טרחה?

תמי סלע: מפני שראו שזה לא עובד טוב בשיטה של האישור.

דליה איזוב: זה גם לא קיים בשום מקום, זה גם לא הגיוני.

דליה איזוב: הקבוצה צריכה לאשר.

רשף חן: גברת איזוב, הנקודה הובהרה.

יעל מימון: אני רוצה להגיד מה ההיגיון שמאחורי הסעיף הזה.

יעל מימון: בנושא שכר הטרחה יש ניגוד עניינים מובנה בין הקבוצה לבין התובע ומצד שני יש שיתוף עניינים מובנה בין התובע לבין הנתבע.

יעל מימון: ושני אלה לא רצויים.

יעל מימון: זאת אומרת, מבחינת הנתבע, משתלם לו יותר להגדיל את האחוזים של שכר הטרחה של התובע מאשר להגדיל את הפשרה.

יעל מימון: זה ברור, מפני שזה אחוזים קטנים יותר.

יעל מימון: זה שיתוף העניינים הבעייתי.

יעל מימון: וזה מה שנקרא ניגוד העניינים בין התובע לקבוצה.

יעל מימון: אין שום ספק שהנושא המרכזי במשא ומתן לפשרה בין תובע מייצג לבין נתבע הוא נושא שכר הטרחה של התובע.

יעל מימון: אין שום ספק בזה.

יעל מימון: וזה העוקץ וזה הקושי בדבר הזה.

יעל מימון: לכן, בתביעות הייצוגיות קביעת השכר בהסכמים האלה משליכה באופן חזק על הסדר הפשרה ואסור שהיא תשליך.

יעל מימון: לכן חשבנו שההסדר הזה מתחייב ומתבקש.

יעל מימון: כמובן, ההנחה היא שהנתבע והתובע ידברו ביניהם והם ידברו גם על זה מה הם יציגו לבית משפט ומה הם יציעו לבית משפט לפסוק לו שכר טרחה.

יעל מימון: את זה אי אפשר למנוע.

יעל מימון: אבל עדיין יש הבדל בין המצב שקיים היום, שבו מביאים הסדר כולל סופי, ויש אפילו שמוסיפים הסכם בסעיפים האלה שאם בית משפט לא יאשר את שכר הטרחה כל ההסכם בטל.

יעל מימון: זה מצב שאסור שיהיה.

יעל מימון: התובע צריך לדעת שהגמול שלו ייגזר מההישג לקבוצה והוא צריך להראות הישג גדול וטוב, ואם הוא לא יראה את זה, אז הוא בסיכון שבית משפט ייתן לו שכר שהוא יותר נכון.

יעל מימון: לכן הסעיף הזה ממש ממש מתבקש.

רשף חן: המלצה, תמליץ מה שאתה רוצה.

משה הולצמן: כן, אבל אני יכול לעשות במסגרת הסדר.

משה הולצמן: אני יכול גם להסכים.

משה הולצמן: אני חושב שצריכים להרחיב את הפרמטרים שבית המשפט ישקול.

משה הולצמן: אולי צריך גם לחייב, מלשון חיוב, את בית המשפט לשקול ולא לקבל את זה כזה ראה וקדש.

משה הולצמן: אגב, אני רוצה לומר שמהפרקטיקה אני מכיר מעט מאוד פסיקות שבית המשפט קיבל את זה כטבולה רסה.

דליה איזוב: הטענה שמה שאמרה יעל היא לא נשמעת כאן בישראל לראשונה.

דליה איזוב: יש פסיקה על זה.

דליה איזוב: בתי המשפט העליונים בעולם אמרו, אין ניגוד עניינים.

דליה איזוב: ויש פסיקה בעולם.

דליה איזוב: נקודה שנייה, תובע ייצוגי ועורך דין הולכים במידה רבה גם בשביל התמריץ הכספי.

דליה איזוב: עכשיו, אם הם לא יודעים מראש, אומרים שבית המשפט יקבע, ורואים מה בית המשפט נותן או לא נותן, ורואים מה הוא מחייב מצד שני בהוצאות, אומרים: אנחנו לא הולכים לסיפור הזה.

דליה איזוב: למה באנגליה ההליך הזה לא מתפתח למרות שהחוק ישנו?

דליה איזוב: בגלל בדיוק הסיבות האלה.

דליה איזוב: צריך להיות תמריץ כספי מאוד ברור.

דליה איזוב: אם הם לא רוצים להגיע לפשרה, שלא יגיעו לפשרה וינהלו את הדיון עד הסוף.

עופר לוי: אני עשיתי תזה בנושא פשרות בתובענות ייצוגיות בהנחיית פרופ' דויטש שנתיים או שלוש שנים עסקתי רק בתחום הפשרה בתביעות ייצוגיות.

עופר לוי: הגברת מימון התחילה בזה שיש איזה שהוא ניגוד עניינים מובנה בין התובע לבין הקבוצה.

עופר לוי: אני אומר זה נכון, אבל זה חצי תמונה.

עופר לוי: יש גם מיזוג עניינים מובנה בין התובע ובין הקבוצה, כיוון שהמהלך שלו ייתן להם כסף.

עופר לוי: כי אם הוא לא היה עושה את מהלך או אם לא היה לו תמריץ לעשות מהלך הם לא יקבלו כלום.

עופר לוי: באותם המקרים שהנזק שלהם הוא שקל ורבע הם לא ילכו לבית משפט.

עופר לוי: זאת אומרת, יש כאן איזה שהוא סוג של בלנס.

עופר לוי: זה לא שיש רק ניגוד עניינים אלא יש גם מיזוג עניינים עם חברי הקבוצה.

עופר לוי: השאלה היא לאזן.

עופר לוי: צריך להסתכל על הפשרה כפשרה.

רשף חן: מה שיעל מנסה להתמודד אתו, מה שמשרד המשפטים מנסה להתמודד אתו, זה הסכנה שיש שני תשלומים: תשלום אחד לתובע ולעורך הדין שלו ותשלום אחד לחברי הקבוצה.

רשף חן: כאשר אני זה שמחליט, ואני במקרה גם זה שמקבל את אחד התשלומים האלה, קיים חשש מובנה שאני אעדיף את התשלום לעצמי על פני התשלום למי שהוא לא אני.

רשף חן: זה טבעי.

עופר לוי: יש מיזוג עניינים ויש ניגוד עניינים.

עופר לוי: אנחנו צריכים לפקח.

תמי סלע: יש שיקולים.

תמי סלע: אבל השאלה אם עדיף שבית משפט רק יאשר כמו היום שיודעים שבפועל הוא באמת לא מתערב שכר טרחה והוא מאשר את מה שמציעים בהסכם.

עופר לוי: במצב שבו רק בית משפט הוא זה שקובע כמה שיקבל עולות בעיות.

עופר לוי: להבדיל ממצב שהוא מפקח על מה שיקבלו.

רשף חן: אתם צריכים להיות ערים לבעיה והיא הצד של הנתבע.

רשף חן: כי הנתבע לא יחתום על הסכם פשרה אלא אם כן הוא יודע מה מחכה לו.

רשף חן: ופה הבעיה.

רשף חן: יש עובדה והיא חותכת לשני הכיוונים.

רשף חן: העובדה היא, שהנתבע רוצה עסקת חבילה.

רשף חן: הוא רוצה לדעת כמה הוא משלם על הכל.

רשף חן: הוא מוכן לשחד את התובע הייצוגי כמה שרק צריך ובלבד שהוא יודע מה השורה התחתונה.

רשף חן: אם הוא לא יידע מה השורה התחתונה, הוא ינהל את התיק.

רשף חן: ופה הבעיה.

רשף חן: הפתרון שלכם הוא פתרון נכון, הוא מגיע לתוצאת צדק, רק שהיא לא תקרה בעולם המציאות.

רשף חן: זאת אומרת, זו תוצאה שאם היא תקרה היא תהיה צודקת, כי אז נוצר מנגנון שבאמת פועל למען הכלל והוא עיוור לגבי אם זה מועיל לתובע באופן אישי או לא מועיל לו באופן אישי.

רשף חן: אבל לא יהיה לו פרטנר.

רשף חן: הנתבע לא ישחק.

שירלי אבנר: התמריץ לתובע המייצג ולעורך הדין הוא די זניח לעומת הסכום שהוא צריך לשלם לקבוצה.

שירלי אבנר: זה המצב שאנחנו רוצים להשיג .

שירלי אבנר: זה בדרך כלל סכום די קטן- - -5

רשף חן: זה סכום הרבה הרבה יותר גדול מאשר מה שכל אחד מהם יקבל.

רשף חן: זה סכום לא קטן.

רשף חן: כרגע זה נשאר .

רשף חן: נוכן לדון בזה.

מיכל הלפרין: אני רוצה לעשות שוב את האבחנה.

מיכל הלפרין: אני מסכימה עם כל מה שיעל אמרה בעניין הזה.

מיכל הלפרין: האבחנה צריכה להיות בין הסכמי פשרה שהם המוניים ובין הסכמה פשרה שהסעד שניתן לקבוצת התובעים זה סעד כמו הפסקת הזיהום או כמו איזה שהוא סעד בעין.

מיכל הלפרין: סעד שהוא ממוני, הכלל לדעתי צריך להיות ששכר הטרחה והתגמול לתובע בייצוגי באים מהסכום שקיבלו התובעים.

מיכל הלפרין: ואז כל הויכוח הוא בין בית המשפט לבין עורך הדין שייצג את הקבוצה על כמה הוא זכאי לקבל מתוך הקופה שקיבלו התובעים.

מיכל הלפרין: וזה מסגרת הדיון.

רשף חן: מה את רוצה לעשות טבלה?

רשף חן: עשרה אחוז?

רשף חן: חמישה אחוז?

מיכל הלפרין: מתוך הקופה שקיבלו התובעים.

רשף חן: אם זה בתחילת ההליך, בסוף ההליך, הוציא הרבה כסף, לא הוציא הרבה כסף.

מיכל הלפרין: יהיה הפרמטר אשר יהיה.

מיכל הלפרין: התובע מייצג שהוא מנהל משא ומתן מול הנתבעים צריך לנסות להשיג לעצמו את הסכום הגבוה ביותר, לעצמו, לקבוצה התכוונתי.

מיכל הלפרין: פעם שהוא קיבל לקבוצה את הסכום הגבוה ביותר, הוא צריך ללכת לבית משפט ולהגיד: מתוך זה אני חושב שמגיע לי או סכום נומינלי או לא משנה איך הוא יציג את זה.

רשף חן: ואיך זה משתנה אם זה זיהום?

רשף חן: תשיג את הפסקת הזיהום ואז תלך לבית משפט.

מיכל הלפרין: לא, שם אין קופה שאפשר לקחת ממנה.

מיכל הלפרין: זאת הבעיה.

מיכל הלפרין: ואז זה צריך להיות על חשבון הנתבע.

מיכל הלפרין: זה המקרה היחיד - -

רשף חן: בכל מקרה זה צריך להיות על חשבון הנתבע.

רשף חן: אבל בית המשפט הוא זה שצריך לקבוע כמה.

מיכל הלפרין: זה מה שניסיתי להגיד שלא כך.

מיכל הלפרין: עקרונית התשלום צריך להיות על חשבון התובע.

מיכל הלפרין: התובע מהקבוצה הוא זה שקיבל שירות מהתובע המייצג.

רשף חן: התובע?

מיכל הלפרין: ציבור התובעים המיוצגים הם אלה שמשלמים.

מיכל הלפרין: מתוך הקופה שלהם צריך להשתלם הכסף.

מיכל הלפרין: למה?

מיכל הלפרין: כי הם אלה שקיבלו את השירות.

מיכל הלפרין: בזכותם הוא קיבל טובת הנאה.

רשף חן: את יודעת שכל פסק דין שבו אתה זוכה אתה מקבל את הנזק שלך פלוס שכר טרחה, לא מינוס שכר טרחה.

מיכל הלפרין: אבל שכר הטרחה שפוסק בית משפט הוא לא שכר טרחה ריאלי.

מיכל הלפרין: זה לא באמת מה שנפסק.

רשף חן: גם מה שתובעים מייצגים מקבלים זה לא שכר ריאלי אלא הרבה הרבה מעבר.

מיכל הלפרין: זה לא נכון.

מיכל הלפרין: זה לא בטוח.

רשף חן: בדרך כלל.

מיקי קידר: שני דברים: קודם כל, חלק מהתובענות שבהן יש סעד כספי לא תמיד הסעד הכספי בא לידי ביטוי באופן קל לתרגום של משמעות, שממנו עוד אפשר נניח לגזור איקס אחוזים.

מיקי קידר: למשל, כל הסיפור עם יבואני הרכב.

מיקי קידר: בפשרת הקופונים לא ברור לגמרי כמה כסף בפועל יוצא לכלל הציבור שקיבל את טובת ההנאה כתוצאה מהתביעה.

מיקי קידר: אז אם זה לא ברור, לא ברור גם כמה ניתן לגזור בתור שכר מייצג.

מיקי קידר: זאת אומרת, צריך פה איזה שהוא מנגנון לאותם מקרי גבול.

מיקי קידר: יש שתי אפשרויות.

רשף חן: יש ועדה לבחירת שופטים.

רשף חן: אנחנו נעשה טבלה לכל סיטואציה?

רשף חן: זה בלתי אפשרי.

תמי סלע: יש סעיף הרי אחר כך שמונה את השיקולים לשכר טרחה ולשם הסעיף הזה מפנה.

מיקי קידר: אבל זה פוגע בעיקרון ודאות הדין או הצפיות וזה דבר שראוי עכשיו לתת עליו את הדעת.

מיקי קידר: זו הנקודה הראשונה.

רשף חן: תראה, הנקודה הזו ברורה לי.

רשף חן: אז זה שלנתבעים תהיה פה בעיה לחתום על חתול בשק ---

מיקי קידר: הנקודה השנייה, אנחנו עוד נגיע אליה בדיון על סעיף 24, אבל אולי שווה למצב את השאלה האם תמיד בכל מקרה יחול שכר הטרחה על אותו ציבור שבעצם נהנה מהשירותים, או אולי במקרים מסוימים ראוי להחיל אותו גם על המעוול.

רשף חן: על פי ההצעה כרגע זה כמעט תמיד על המעוול.

מיקי קידר: על פי ההצעה כרגע זה כמעט תמיד לא על המעוול.

רשף חן: לא נכון.

רשף חן: רבותיי, אני מתקדם הלאה.

רשף חן: סעיף (ג) נשאר כפי שהוא.

רשף חן: על פרסום הודעה על פרטי ההסדר, וכן על משלוח ההודעה לפנקס, ליועץ המשפטי לממשלה, לכל גוף או בעל תפקיד שיקבע השר ולכל אדם שיורה;

רשף חן: להגיש, בתוך המועד שיקבע בית המשפט, ושלא יפחת מ-45 ימים, התנגדות מנומקת בכתב להסדר;

יעל מימון: כל אדם שרואה את עצמו כחלק מזה שנוגע לאיזה צד שלישי כלשהו.

רשף חן: רגע, או שהוא חבר קבוצה או שהוא יכול היה להגיש תביעה.

רשף חן: בואו נניח שהיינו כותבים שם "כל מי שיכול היה להגיש תביעה לפי סעיף 2".

יעל מימון: אני רוצה להגיד איזו מילה.

יעל מימון: השאלה הזו חשבנו עליה והתלבטנו בה.

יעל מימון: יש ניסוח מקובל בחקיקה הרואה עצמו נפגע בזכויות ערר, ערעור, וחשבנו לא ללכת לניסוח הזה ולפתוח פה פתח רחב לכל אדם שמעוניין לבוא ולהביע את עמדתו.

יעל מימון: למשל אחת הדוגמאות בתביעות ייצוגיות, זה נושא שעולה בספרות, התביעה הייצוגית הרבה פעמים היא גם דרך לחלק קופה קטנה של הנתבע.

יעל מימון: אם יש איזו שהיא קטסטרופה שהפיצוי בגינה עולה על היכולת של הנתבע, אז יש פה גם שאלה של חלוקת משאבים מצומצמים.

יעל מימון: בתביעה הייצוגית החלוקה של הכספים תגמור את הכסף.

רשף חן: וזה יכול לפגוע באלה שכן נפגעו ממש.

יעל מימון: זה יכול לפגוע.

יעל מימון: זה שיקול.

יעל מימון: זו דוגמה אחת.

יעל מימון: אבל יכולים להיות עוד אנשים.

רשף חן: הנקודה ברורה.

רשף חן: שאלנו שאלה, קיבלנו תשובה.

רשף חן: הלאה.

רשף חן: להתנגדויות שהוגשו;

רשף חן: (ד) (1) בית המשפט לא יאשר הסדר אלא אם כן נוכח כי ההסדר ראוי, הוגן וסביר בהתחשב

רשף חן: בתחום התובענה, למעט אם ראה טעמים מיוחדים שלא להידרש לחוות דעת

רשף חן: רשמתי בפני שהוגן וסביר זה מבלבל.

דליה איזוב: יש שני דברים בעניין הזה.

רשף חן: חוץ מהוגן וסביר?

דליה איזוב: חוץ מהוגן וסביר.

דליה איזוב: 1 – אני קראתי את חוק ה-FAIRNESS, איך ב-2005 הרפובליקאים הכי קיצוניים של בוש העבירו את החוק.

דליה איזוב: שם יש הקופונים ושם מכניסים מומחה פעם ראשונה בתביעות ייצוגיות.

דליה איזוב: ומה הם כותבים שם?

דליה איזוב: בית המשפט רשאי – רק לפי בקשה - -

רשף חן: נכון, בסדר.

רשף חן: רק אחרי הקריאה הראשונה נחליט אם ברירת המחדל תהיה כך או כך, זה לפרוטוקול.

דליה איזוב: זה נקודה אחת.

דליה איזוב: ונקודה שניה, מאוד מהותית לאורך כל הדרך, הסיפור הזה של האינטרס הציבורי, פעם אחת צריך להבין מה זה בכלל, מה זה שייך.

דליה איזוב: פה יש הסדר בין תובע ונתבע, מה נכנס האינטרס הציבורי?

רשף חן: גברת איזוב, לכל אורך החוק מופיע הנושא של האינטרס הציבורי.

רשף חן: אמרת כבר כמה פעמים שזה מפריע לך.

רשף חן: בואי נרשום את זה כהוראת קבע, בכל מקום שמופיע האינטרס הציבורי כמו המילה הוגן, אני מבין שזה מפריע לך.

רשף חן: נדון בזה, אין כל טעם שכל פעם מחדש תגידי את זה, כי הנקודה ברורה.

רשף חן: כאן תחשבו אתם אם הברירת מחדל צריכה להיות כך או כך, אם חשוב לכם שברירת המחדל תהיה שמקבלים אלא אם כן הפוך.

יעל מימון: הנושא הזה יעלה אצלנו בדיונים הקרובים.

יעל מימון: גם בגלל מה שאתה אומר וגם בכלל.

זאב.ש.פרידמן: משהו מהותי.

זאב.ש.פרידמן: יש מצב שבו מתברר שאנשים מכניסים בהסדר הפשרה דברים שהיו צריכים השתק כלפי עילות ודברים שונים שלא נמצאו בהסדר הראשוני.

זאב.ש.פרידמן: מרחיבים את התביעה בעצם במסגרת ההסדר.

זאב.ש.פרידמן: אני חושב שאנחנו הצענו, גם במסמך שהעברנו אליכם, שייכלל כאן סעיף שהסדר הפשרה לא יהיה לגבי דבר שלא מופיע בתוך כתב התביעה, אלא אם כן בית המשפט נתן דעתו במפורש לעובדה שמרחיבים פה.

זאב.ש.פרידמן: פשוט שלא תקרה כאן מציאות כזאת שיאשרו הסדר פשרה נגד נתבעים נוספים, תובעים נוספים, עילות נוספות.

רשף חן: הנקודה טובה.

רשף חן: איך אתם רוצים להכניס את זה?

רשף חן: שלא יאושר הסדר בעילות ובעניינים שלא אושרו במסגרת התובענה הייצוגית.

תמי סלע: שלא נכללו.

זאב ש. פרידמן: יש כאן הצעה פשוט להוסיף סעיף קטן (2) שהלשון שלו, לא יהיה בהסדר פשרה כדי ליצור השתק לגבי כל עניין שלא נכלל בכתב התביעה אף אם הסכימו על כך הצדדים.

זאב ש. פרידמן: ..

זאב ש. פרידמן: אלא אם כן אישר בית המשפט מטעמים מיוחדים -- -אלא אם כן נתן בית המשפט דעתו מנקודים מיוחדים.

תמי סלע: כל הרעיון הוא שאנחנו רוצים ערנות של בית משפט לזה שההסכם מכניס פה עילות שלא היו בתביעה.

תמי סלע: הרבה פעמים מכניסים אותן

רשף חן: אז נאמר כך: אם זה אישור לחיוב – אז מה אכפת לנו?

רשף חן: בעצם, אם אנחנו רוצים להרחיב את הקבוצה ולתת להם משהו - - זה הפוך, נכון?

רשף חן: בעצם הרחבה לצורך דחייה.

קריאה: זה אבסורד שלפעמים במסגרת של שורה אחת כותבים, לעניין זה יראו כאילו הוגשה תביעה גם נגד אלף בית וגימל, תאושר לגביהם כייצוגית והסכם פשרה זה יחול גם לגבי התובעים והנתבעים ויחול גם לגבי - -

רשף חן: צריך סעיף שאומר שהסדר פשרה לא יכלול עילות או חברי קבוצה שלא התקיים לגביהם כל ההליך של אישור התובענה הייצוגית.

רשף חן: הלא אין בעיה שתוך כדי הליך נאמר, שכחנו קבוצה ונוסיף.

זאב ש. פרידמן: אין בעיה.

זאב ש. פרידמן: אבל שזה ייעשה תחת אינפוט של בית המשפט.

רשף חן: בסדר תמי.

רשף חן: הנקודה ברורה.

יצחק קמחי: באותם מקרים שהפשרה פשוט תיפול עם אותה סוגייה קטנה שלא היתה והיא תהווה עילה לתובענה ייצוגית –

רשף חן: תפרסם.

יצחק קמחי: אתה לא רוצה לתת לבית המשפט את שיקול הדעת הזה?

רשף חן: לא.

רשף חן: אתה נותן פסק דין לגבי?

רשף חן: אני רשאי לדעת את זה?

יצחק קמחי: בודאי.

רשף חן: בודאי, אבל לא.

רשף חן: רק צריך להוסיף עוד קבוצה קטנה כדי לסגור את זה.

קריאה: הפרסום לא מספיק.

רשף חן: מה זה פרסום?

רשף חן: צריך לקיים הליך.

רשף חן: כל מה שצריך לקרות ואתה מרחיב – תרחיב.

קריאה: לגבי קבוצה זה פשוט.

קריאה: לגבי עילות זה לא כל כך פשוט.

קריאה: כי נניח שהוגשה תובענה ייצוגית בעילה נזיקית.

רשף חן: עילות זה עובדות.

רשף חן: זה לא טענות משפטיות.

רשף חן: זו טעות מאוד נפוצה.

רשף חן: אתה לא יכול להוסיף עובדות.

רשף חן: אתה רוצה להוסיף עובדות חדשות?

עופר לוי: בקשר לסעיף הקודם, עוד שלוש התנגדויות.

עופר לוי: אני חושב שזה מאוד חשוב שהציבור יהיה שותף לביקורת על ההסכם כי הוא יכול לתת הרבה ניואנסים שהעורך דין, התובע והנתבעים לא משתפים את בית המשפט, אבל חייבים פרוצדורה, שלא יהיה מצב שבו כל אדם זב חוטם מכל מקום ישלח פקס מהוה לבית המשפט ויגיד שאני מתנגד מטעמים שאינם ברורים.

עופר לוי: שיהיה מצד אחד הגיוני, ומצד שני שלא כל אחד לסכל את המהלך הזה.

רשף חן: בוא נניח שפקס מהוה לא יקבל את תשומת הלב.

עופר לוי: אם אני רוצה לדפוק את ההסכם הזה ואני עורך דין בצד שכנגד, אני לוקח עשרים אנשים, מבקש מכך אחד מהם להגיש התנגדות.

דליה איזוב: בהקשר הזה, חשוב להכניס סעיף שלאורך כל הדרך לנתבע אסור ליצור מגע עם חברי הקבוצה.

דליה איזוב: כל הקנוניה, כי הרבה פעמים יש, צריך מהתחלה ... בעניין התביעה הייצוגית לא ליצור מגע עם הנתבע.

זאב ש. פרידמן: זה דבר שהציבור לא יכול לעמוד בו מפני שלחלק מהם יש קשר שוטף.

זאב ש. פרידמן: אם יש תביעה ייצוגית נגד בזק, הוא שולח לו חשבונית כל חודשיים.

קריאה: לפי מה שנאמר פה חובה על בית המשפט למנות את המומחה.

קריאה: זה מה שעולה מהנוסח.

קריאה: ויש בעיה חמורה.

קריאה: כיצד הוא ימונה?

קריאה: מהם הכישורים שלו?

קריאה: כיצד מונעים את ניגודי העניינים.

קריאה: ויש תחומים, אני בא מתחום הביטוח – יש כאן בעיות.

קריאה: יש תחומים שבהם כל מומחה שאתה תביא יהיה מיניה וביה ...

רשף חן: זה לא מתאים לחקיקה ראשית.

רשף חן: ההערה של גברת איזוב כאן היא הערה מעניינת.

רשף חן: תמי, אם לא יהיה לך קשה לישיבה הבאה לנסות לנסח סעיף בשיתוף יחד עם משרד המשפטים, שאומר שנתבע לא יפנה או לא יבוא בדברים עם חברי הקבוצה בקשר לתובענה, אחרי שהיא מאושרת, או בניסיון לשכנע אותם לפעול בצורה אחרת, אגב כפי שאסור לבוא במגע עם כל לקוח של צד שני.

קריאה: אני מפרסם מודעת חוצות.

קריאה: המוצר שלי הוא הכי טוב - - -

רשף חן: לא על זה מדובר.

רשף חן: מדובר על לבוא ולגייס סוכנים מטעם הקבוצה וזה לא צריך לקרות.

ניר כהן: ישנם הרבה מקרים, הנתבעים צריכים פה להראות , למשל בתביעות בניירות ערך שהגישו בשם הציבור, פנו לשורה ארוכה של אנשים שמחזיקים במניות והם אמרו שהם לא מעונינים בתביעה, שהתביעה הזאת היא בניגוד לאינטרס שלהם, שבית המשפט ראה שחלק גדול מהציבור לא מעוניין בתביעה הוא התחשב בזה.

ניר כהן: מדוע לאסור לפנות לאותם אנשים ולאותה קבוצה כדי להראות שהם לא מעונינים בשליחות?

ניר כהן: היו מקרים שחוץ מעורך דין והתובע, הקהל האמיתי לא מעוניין בהן.

ניר כהן: אם לנתבע אסור לדבר אתם, הדבר הזה לא ייחשף, כי התובע והעורך דין שלו לא יחשפו את העובדה הזאת.

ניר כהן: אין שום טעם, ודאי לפני האישור, שמונע קשר עם מי שמתיימר להגיש את התביעה בשמם.

רשף חן: (ד) (2) החלטת בית המשפט אם לאשר או לדחות הסדר תהיה מנומקת ותכלול, בין

הפרטים הבאים: הגדרת הקבוצה עליה חל ההסדר ותתי קבוצות, אם ישנן; עיקרי התובענה, לרבות הסעדים שנתבעו בתובענה; עיקרי ההסדר;

דליה איזוב: אני מציעה להוסיף פה נקודה, שהסדר הפשרה יצורף להחלטה על כל פרטיו ועל כל נספחיו.

קריאה: ההסדר יפורסם.

דליה איזוב: אבל שזה יהיה חלק מההחלטה.

קריאה: זה מורכב מדי להחלטה.

דליה איזוב: לצרף אותו כנספח?

דליה איזוב: מה זאת אומרת?

רשף חן: את עיקרי ההסדר.

דליה איזוב: זו ההחלטה.

דליה איזוב: אבל שיצרף את הפשרה על כל חלקיה ונספחיה מפני שיש הרבה פשרות שלא רוצים לגלות וכן רוצים לגלות.

רשף חן: נדמה לי יש סעיף על פרסום ההסדר, לא?

קריאה: כן.

רשף חן: אם הוא אומר, ההסדר שהוגש בפני מצורף כנספח להחלטתי, זה גם בסדר.

יעל מימון: אני רוצה להבהיר פה נקודה.

יעל מימון: אתה מעוניין בדבר אחד והסעיף הזה נועד לענות על דבר אחר.

יעל מימון: הבעיה עם החלטות שמאשרות הסדרים היא שהם לקוניות ובית משפט בקושי מתייחס לתוכן ההסדר.

רשף חן: הבנתי אותך.

יעל מימון: אנחנו רוצים לאלץ אותו.

רשף חן: הנקודה ברורה.

רשף חן: תכף נראה איפה אנחנו מכניסים את זה, כשנגיע.

תמי סלע: אני רוצה לשאול אם כשאנחנו אומרים בשלב שהוא מפרסם את הבקשה לאישור ההסדר, האם פרסום הודעה על פרטי ההסדר, זה בהכרח כולל גם את הגמול שהוצע לתובע.

רשף חן: ודאי.

רשף חן: פרטי ההסדר זה פרטי ההסדר.

שירלי אבנר: הגמול לתובע זה במסגרת 23 ו-24.

שירלי אבנר: זה לא במסגרת ההסדר, כי יש הוראה מפורשת שאוסרת.

תמי סלע: אנחנו רוצים שאם בשלב הזה כבר יש משהו שעומד על הפרק, אז אנשים יוכלו להתייחס אליו.

רשף חן: לא, הגמול לתובע לא עומד עוד על הפרק.

רשף חן: לפי המצב הנוכחי ההצעה קיימת.

רשף חן: לשיטתך אם אי אפשר לעשות הסדר על הגמול אז אין תביעות ייצוגיות?

דליה איזוב: ללא שום ספק בכלל.

רשף חן: נשאיר את זה לאחר כך.

רשף חן: כרגע אין לזה מקום על פי המצב הקיים.

דליה איזוב: הם לא יכולים להתנגד לגמול או לשכר הטרחה?

דליה איזוב: ודאי שהם רשאים להתנגד.

רשף חן: הם לא יודעים עדיין מהו.

דליה איזוב: בדיוק.

דליה איזוב: אז איך הם יוכלו להתנגד?

רשף חן: (ד) (3) בהחלטתו לפי פסקה (2) יתייחס בית המשפט, בין היתר, לשיקולים הבאים:

דליה איזוב: צריך למחוק את זה מכיוון שאני אתן דוגמה קלאסית.

יעל מימון: הרעיון היה שוב היות וההחלטות כותבות בדרך כלל נראה לי שההסדר ראוי והוגן ומיטיב עם הקבוצה.

יעל מימון: ומה שאנחנו רצינו זה שהוא ייכנס ויעשה בדיקה, אותו סוג בדיקה שהיועץ המשפטי עשה במקומו בכמה וכמה פשרות והגיש לבית משפט חוות דעת שמתייחסת לפרמטרים.

רשף חן: אם היו זוכים בתביעה היו מקבלים מיליון, פה מקבלים חצי מיליון.

קריאה: אולי זה במקום המומחה, בפוזיציה כמו הכונס הרשמי.

דליה איזוב: אז אני רוצה לתת דוגמה כמה זה אבסורד הסעיף הזה.

דליה איזוב: דוגמה מהחיים, הפרשות, שהמדינה חתמה עליהן וכמה זה אבסורד.

דליה איזוב: פרשת שוקרון.

דליה איזוב: המדינה אמרה בעליון זה ארבע מאות ארבעים מיליון, הגיעו לפשרה של שבעה מיליון.

דליה איזוב: אז זה נראה אבסורדי וזה לא הגיוני.

דליה איזוב: אז מה יסיקו מזה שהפשרה לא טובה?

רשף חן: אולי, אבל תתייחס לזה שגבו ארבע מאות מיליון, אתה פוסק שבעה, תסביר למה על תביעה של ארבע מאות - -אני מניח שיש הסבר כי אחרת הוא לא היה מאשר את זה, אבל יתייחס לזה סביר.

רשף חן: ההתנגדויות שהוגשו וההכרעה בהן;

רשף חן: ממצאי בדיקת המומחה, אשר מונה לפי פסקה (1);

רשף חן: העילות והסעדים שלגביהם מהווה פסק הדין מעשה בית דין כלפי חברי הקבוצה.

משה הולצמן: בקצרה, אחד וחמש לדעתי מקשים בצורה בלתי סבירה על השופטים.

משה הולצמן: אני לא יודע אם מישהו בשפיטה ראה.

רשף חן: אנחנו נחזור ונתעמק בזה.

שירלי אבנר: נשיא בית המשפט העליון קיבל את זה והפיץ את זה לבתי המשפט השונים.

ניר כהן: אני חושב שסעיף 5 בעייתי, בגלל שהרבה פעמים פשרה זה לא סוף הדרך, פשרה מותנית בתנאים ולפעמים היא לא יוצאת לדרך.

ניר כהן: אם שופטים יתחילו לנמק בסעיף 5 שזה עוד לא ברור שהתיק נגמר מה הסיכונים והסיכויים בטענות של כל אחד מהצדדים התיק הזה כבר יימשך.

רשף חן: אם הוא מאשר את הפשרה אז זה כן סוף הדרך.

קריאה: ואם הוא לא מאשר?

קריאה: לאשר או לדחות.

קריאה: הוא יכול לדחות.

יעל מימון: מה שאתה בא ואומר בעצם שאתה לא רוצה פיקוח של בית משפט אם הפשרה היא טובה או לא טובה.

משה הולצמן: לא, אני אומר שלכתוב מה הסיכונים והסיכויים של התובע והנתבע זה לא.....

משה הולצמן: להעריך את הסיכויים שהתיק לא ודאי שהוא נגמר יכול להיות קטלני.

רשף חן: סליחה, מה קטלני בזה?

משה הולצמן: אמנם התביעה היא מאה מיליון ומתפשרים על עשרה, אבל אין לשכוח שלתובע יש את הבעיות אלף, בית גימל, יש לו בעיה בתשתית הראייתית והעד ההוא - - -

רשף חן: זה כמעט המלל של כל קדם משפט וזה לא פוגע בהליך.

רשף חן: בא השופט ואומר, יש לך בעיה פה פה פה ולצד השני.

קריאה: הוא לא כותב את זה, מה אתם מדברים?

דליה איזוב: השופט שהציע פשרה בפרשת תנובה.

דליה איזוב: מה הוא אמר להם?

דליה איזוב: הוא אמר לכם, תשמעו, אתם משחקים על כל הקופה, תגיעו לפשרה.

דליה איזוב: לשני הצדדים.

דליה איזוב: וזה מה שהם אומרים.

דליה איזוב: הוא לא מתחיל לפרט, הסיכונים שלך פה, תיזהר, הסיכונים שלך פה תיזהר.

רשף חן: אנחנו כבר אחרי זה.

רשף חן: השופט אמור לאשר.

משה הולצמן: אז בהחלטתו לאשר, לא לדחות, בהחלטתו לאשר בלבד.

רשף חן: הנקודה ברורה.

רשף חן: אני חוזר ומזכיר לכם שאנחנו נדון בכל זה אחרי הקריאה הראשונה.

רשף חן: מה אתם רוצים, שאני אעשה דיון ואמחוק חמישה סעיפים?

קריאה: אולי רק משפט בהמשך למה שאמר עו"ד כהן.

קריאה: יש מקרים שבהם יש פשרות יצירתיות, שהפשרה כדי שתתגשם לכלל אישור של תובענה ייצוגית גם הנתבע רוצה לתחום לעצמו את גדר הסיכונים שלו.

קריאה: אז הוא בא ואומר: נניח שהפשרה מותנית בהצגת קבלת רכישה.

קריאה: אז אומר הנתבע, תראה, אני מסכים לדבר הזה בתנאי שמינימום המציגים קבלות רכישה יהיו כך וכך אחוזים אבל המכסימום יהיו כך וכך אחוזים, נניח בתור דוגמה.

קריאה: מאחר ומדובר כאן בהצעה שיש לה תנאי מתלה, איך בית משפט אמור להתייחס לזה, אלא אם כן ההתייחסות שלו היא למכלול, אם הוא בא ואומר המכלול מקובל עלי – והוא ינמק – או המכלול לא מקובל עלי.

קריאה: אבל אין פה התייחסות למצב שבו ההצעה יצאה עם תנאי מתלה.

דליה איזוב: ההצעה שלי היא לבטל את התביעות הייצוגיות בישראל.

רשף חן: זאת ההצעה שלך?

רשף חן: לבטל את התביעות הייצוגיות בישראל?

דליה איזוב: במקום החוק הזה עדיף לבטל את תהליך התביעות הייצוגיות בישראל ולחכות עוד שנה ולחוקק אותו בצורה הנכונה מהתחלה.

רשף חן: (ה) בית המשפט רשאי להתנות את אישור ההסדר בתנאים שייראו לו דרושים

רשף חן: (ו) בית המשפט יורה על רישום החלטתו בענין הסדר בפנקס ופרסומה באותו אופן שבו פורסמה הבקשה לאישור כאמור בסעיף קטן (ג)(1) או בכל דרך אחרת או נוספת שקבע.

רשף חן: (ז) בית המשפט רשאי לקבוע כי חבר קבוצה, אשר אינו מעוניין כי יחול עליו הסדר שאושר, יוכל להודיע לבית המשפט על רצונו זה במועד ובדרך שיקבע בית המשפט; קבע בית המשפט כאמור, לא יהווה אישור ההסדר מעשה בית דין כלפי חבר קבוצה אשר הודיע כאמור, ותקופת ההתיישנות של תביעתו האישית לא תסתיים לפני שחלפו שישה חודשים מיום הודעת חבר הקבוצה, ובלבד שתביעתו האישית נובעת מאותה עילת תובענה, והיא לא התיישנה במועד הגשת בקשת האישור.

רשף חן: לא אמרנו שאנחנו עושים סעיף אחד להתיישנות?

ניר כהן: אבל יכול להיות שהוא יגיד דבר אחר, אני מאשר את ההסדר בתנאי שבמקום אלף יהיה אלף ורבע.

רשף חן: בסדר.

רשף חן: הנקודה כאן להתנות בהסכמת הצדדים.

תמי סלע: מה שאתה יכול להוסיף, ולא הסכימו הצדדים לתנאי - - -

יעל מימון: זה לא שבית המשפט רשאי להתנות בהסכמת ....

רשף חן: להתנות את האישור.

מיכל הלפרין: בעניין סעיף (ז) יש בעיה לתת זכות OPTING OUT אחרי שאושר הסדר פשרה.

מיכל הלפרין: OPTING OUT ניתן אחרי אישור התובענה כתובענה ייצוגית.

תמי סלע: מיכל, זה שיקול דעת.

תמי סלע: תשימי לב.

מיכל הלפרין: לא צריך להיות שיקול דעת כזה כי זה מעודד אנשים לשבת על הגדר ולחכות בצד.

מיכל הלפרין: תצא פשרה שנראית לי – אני בפנים.

מיכל הלפרין: תצא פשרה שלא נראית לי – אז אני מתחיל לצאת החוצה.

מיכל הלפרין: וככה לא יהיו הסדרי פשרה.

מיכל הלפרין: ותמיד בהסדרים קלאסיים נתבעים מתנים את זה שיהיה הסדר פשרה בזה שלא יהיה יותר מאשר שניים, שלושה ארבעה אנשים שעושים OPTING OUT אחרת לא בא להם הסכם הפשרה, ואפשר גם להבין אותם למה, זה לא דבר מופרך.

מיכל הלפרין: אז לתת פה כוח לאנשים, אפילו בשיקול דעת של בית משפט, לאפשר OPTING OUT בשלב הזה זה ממש מעודד ....

רשף חן: את הגשת תובענה ייצוגית בשמי.

רשף חן: אני חושב שהתובענה שלך מאה אחוז נכונה.

רשף חן: אני מסכים שתנהלי את התביעה כדי לנצח.

רשף חן: אני לא הסמכתי אותך להסכים להתפשר בשמי.

מיכל הלפרין: אז אם אתה לא סומך עלי, תעשה OPTING OUT בשלב שאושרה התובענה הייצוגית.

רשף חן: למה?

רשף חן: את לא אומרת לי שאת הולכת להתפשר, את אומרת לי שאת הולכת לנהל את התביעה לנצח.

רשף חן: יכול להיות שהמועד ל-OPTING OUT הוא לא אחרי האישור אלא לפני האישור.

קריאה: זה כן.

קריאה: זה בסדר.

מיכל הלפרין: ומיד לאחר שאושרה תובענה ייצוגית.

רשף חן: זה יהיה רק אחרי האישור.

רשף חן: הלא יש פרסום בסעיף (ג).

רשף חן: יכול להיות שבתגובה לסעיף (ג) אני יכול לבוא ולהגיד, סליחה, עם ההסכם הזה אני בחוץ.

מיכל הלפרין: זה לעודד FREE RIDING, זה לעודד תובעים לשבת על הגדר ולחכות מה יילד יום.

מיכל הלפרין: בינתיים ניתן לתובע להסתכן, לרוץ, להתרוצץ בבתי משפט, להוכיח את התביעה שלו.

מיכל הלפרין: אם יהיה הסדר פשרה טוב – מה טוב.

מיכל הלפרין: אם יהיה הסדר פשרה – אז אני יכול לפרוש.

מיכל הלפרין: זה לא נכון לאפשר את זה.

תמי סלע: אם יש איזה נסיבות חריגות שמצדיקות.

תמי סלע: ...

רשף חן: לא, זה תביעה כללית.

יעל מימון: אפשר רגע להסביר את הרעיון של הסעיף הזה?

יעל מימון: תראו, צריך לשים לב להבדל בין הסעיף הזה לבין הסעיף שמדבר על ה-OPTING OUT.

יעל מימון: כאשר מוגשת תביעה ייצוגית ומאושרת, לכל חבר קבוצה יש זכות מוקנית לעשות OPTING OUT לא תלוי בשיקול דעת של בית משפט.

יעל מימון: זה מוגבל בזמן.

יעל מימון: עכשיו לגבי פשרה, אם זה כבר עבר את התהליך של האישור וה-OPTING OUT אז נקודת המוצא היא שגם פשרה מחיבת והוא לא יכול לצאת.

יעל מימון: הוא יכול להתנגד, לנסות לשכנע את בית המשפט שהפשרה לא טובה, אבל אם בכל זאת הפשרה בסדר אז הוא בתוך הקבוצה.

רשף חן: יעל, אבל יש לי כאן שאלה.

רשף חן: תראי.

רשף חן: השאלה אם צריך הסכמה של הצדדים.

רשף חן: כי הנקודה היא זו: באים אליו שני הצדדים.

רשף חן: באים אליו עם פשרה מסוימת.

רשף חן: אני יכול להבין מצב שבית המשפט אומר, אתם יודעים מה?

רשף חן: בעצם שיעשה תנאי, כמו שאמרנו בסעיף (ה), אני מסכים לאשר את זה בתנאי שמי שרוצה לצאת מהסכם הפשרה יכול לצאת.

רשף חן: זה סיפור אחד.

רשף חן: סיפור אחד לגמרי, זה מצב שבו הוא אומר, אתם יודעים הפשרה שלכם בסדר גמור, אני מאשר אותה, ועכשיו הפתעה יש לי אליכם: כל מי שזה לא מוצא חן בעיניו בחוץ.

רשף חן: זה שני סיפורים אחרים לגמרי.

מיכל הלפרין: לדעתי זה פותר את הבעיה חוץ מזה שזה מעודד כל מיני אנשים שעומדים בפוזיציה של אם יתנו נגיד שיהיו רק שלושה או ארבעה אנשים שעושים OPTING OUT מהתביעה, כל אדם עכשיו בעמדת סחטנות.

רשף חן: הנקודה היא זאת, זה פתח שחרור מאוד חשוב.

רשף חן: תארי לעצמך שבאים אנשים ומתנגדים להסדר הפשרה ואומרים, הפשרה הזאת לא טובה.

רשף חן: אז אם בית המשפט יכול לשחרר אותם ממעשה בית הדין זה פותר את הבעיה.

רשף חן: הוא אומר, אתם יודעים מה?

רשף חן: אתם חושבים שהפשרה הזאת לא טובה?

רשף חן: תלכו, תמשיכו לבד בעניינכם, אם אתם כל כך רוצים.

רשף חן: זה חשוב שהגמישות הזאת תהיה.

רשף חן: אם זה ייעשה בהסכמת שני הצדדים.

רשף חן: יכול להיות שהנתבע יבוא ויגיד לא, אני רוצה מעשה בית דין, אז הוא לא יסכים.

מיכל הלפרין: רק הבעיה היא שעכשיו זה יחבל בהסכמי הפשרה.

מיכל הלפרין: הדאגה העיקרית שלי שפשוט לא יהיו הסכמי פשרה.

מיכל הלפרין: כל אחד פה יוכל לחבל בהסכם פשרה כי הוא יגיד, אני רוצה OPTING OUT עכשיו, אני חשבתי שתגיע לתוצאה יותר טובה בהליך.

מיכל הלפרין: וואללה, חשבת שתגיע לתוצאה יותר טובה בהליך.

יעל מימון: אני רוצה להרגיע אותך.

יעל מימון: מה שקורה בדיונים האלה, זה שאם בא מתנגד ומיוזמתו אומר - -

רשף חן: טוב, מה שאנחנו מתגבשים אליו כרגע בדיון המהיר כרגע זה ש(ז) יחובר ל(ה).

רשף חן: בית המשפט רשאי להתנות אישור זה לרבות הקביעה כי ....

קריאה: סליחה, יש כפל פה וזה מסוכן.

רשף חן: סעיף 20.

רשף חן: (א) הכריע בית המשפט בשאלות המשותפות בתובענה הייצוגית לטובת התובע או אישר הסדר בהתאם לסעיף כלשהו, רשאי הוא להורות שכל חבר קבוצה יוכיח את זכאותו לסעד המבוקש וליתן הוראות בדבר הדרך והמועד להוכחת הזכאות לסעד, והכל מבלי להכביד במידה העולה על הנדרש על חברי הקבוצה ועל בעלי הדין.

רשף חן: מה הסיפא הזאת?

רשף חן: היא מאוד מוזרה.

יעל מימון: המטרה היא להחליט כיצד אנחנו נחלק את הסעד כאשר גם אם התובע והנתבע יכולים - -

רשף חן: אנחנו צריכים לומר לבית המשפט לא לנהוג בחוסר סבירות.

יעל מימון: זה מכוון לשיקולים שבית המשפט צריך לשקול כאשר הוא בא לקבוע כיצד חבר הקבוצה עצמו צריך להוכיח את הזכאות שלו לסעד.

רשף חן: יש לי תחושה שלא כל כך מעריכים את השופטים.

רשף חן: ...

יעל מימון: הרעיון הכללי הוא כאן שבתביעה ייצוגית יש שני שלבים היות והיא קבוצתית.

יעל מימון: יש את השלב שמשותף לכל הקבוצה והרבה פעמים מהכרעה בשאלה שמשותפת לכל הקבוצה לא נגזרת אוטומטית המסקנה לגבי כל חבר הקבוצה.

יעל מימון: לפעמים צריך שלב שני, של בירור אינדיבידואלי, לגבי כל חבר קבוצה בנפרד.

רשף חן: הנקודה הזאת ברורה.

רשף חן: השאלה היחידה, הסיפא הזאת, והכל מבלי להכביד במידה העולה על הנדרש על חברי הקבוצה ועל בעלי הדין, מה זה בעצם מה להגיד?

יעל מימון: זה פרי ניסיון.

יעל מימון: הרבה פעמים השלב השני הוא שלב יותר טכני וזה עלה הרבה פשרות.

יעל מימון: אחת הדוגמאות זה רמדיה.

יעל מימון: הסעיף הזה כמובן יחול גם על פשרות.

יעל מימון: כשקובעים איך אתה מוכיח, אז יכולים לקבוע תנאים שמכבידים על תובעים.

יעל מימון: הרבה פעמים לנתבע שעושה הסכם פשרה יהיה גם אינטרס כזה, לקבוע תנאים מכבידים.

יעל מימון: ברמדיה היתה גם בעיה.

יעל מימון: רצו אישורים קונקרטיים.

רשף חן: ההיגיון של הסעיף ברור.

רשף חן: רק שבעיני הוא מובן מאליו

ניר כהן: אני רציתי להגיד שבסך הכל מה צריך להוכיח כדי לקבל זכאות?

רשף חן: לא צריך לדרוש ממנו למעלה מהנדרש.

רשף חן: זה מה שכתוב פה.

ניר כהן: אסור להכביד עליו.

רשף חן: זה מה שכתוב פה.

רשף חן: כתוב פה שלא צריך להכביד עליו למעלה מהנדרש.

רשף חן: אתה אומר צריך להכביד עליו בדיוק את הנדרש.

ניר כהן: אני אומר לא להכביד ולא להקל.

רשף חן: אני מסכים גם אתך בזה, אבל זו בדיוק הנקודה.

רשף חן: הסעיף הזה אומר את המובן מאליו.

רשף חן: אתה לא צריך לעשות יותר ממה שאתה צריך לעשות.

רשף חן: יש בזה הנחיה מסוימת.

רשף חן: אגב, אתה יכול ליהנות מהסעיף הזה, כי בשלב אישור הבקשה אתה יכול לבוא ולהגיד: שלב ב' הוא כל כך מסובך, שלא צריך לאשר את הבקשה.

ניר כהן: כן, אבל יגידו: הוא לא מסובך כי אפשר להקל את ההכבדות.

ניר כהן: יש סעיף כזה.

ניר כהן: בית המשפט יבוא ויגיד, נכון שלפי הדין צריך להביא קבלות, כמו שאמרה יעל, אבל פה זה מכביד.

ניר כהן: אני מציע שכל אחד יכתוב מכתב כמה מים מינרלים הוא קנה ולפי זה .

רשף חן: נשמע לי הצעה מצוינת.

רשף חן: בואו נתקדם הלאה.

ניר כהן: זה ברור שצריך להיות לא הכבדה אלא מה שהדין דורש להוכחה.

ניר כהן: זה מה שיצטרכו להביא.

רשף חן: פסק בית המשפט פצויים, רשאי הוא להורות כי תשלום הפיצויים ייעשה באחת מן הדרכים הבאות, או בכל דרך אחרת שיימצא לנכון:

רשף חן: בית המשפט יקבע את סכום הפיצוי המקסימאלי הכולל לכל חברי הקבוצה, וחבר קבוצה יפוצה בסכום שייקבע על פי נוסחה שתיקבע, מתוך סכום זה, ובאופן יחסי; סכום פיצוי מקסימאלי כולל ייקבע רק אם הוא ניתן להערכה מדוייקת באמצעים סבירים.

רשף חן: אני חייב להגיד לכם, אני אישית סומך על השופטים קצת יותר מזה.

רשף חן: נעסוק בזה אחרי שנעבור קריאה ראשונה.

דליה איזוב: יש לי הצעה.

דליה איזוב: יש בעיה שכולם מסכימים שהיא בעיה גדולה או קטנה עניין הקופונים.

דליה איזוב: יש החוק החדש של ארצות הברית מ-2005 שמתעסק בקופונים.

דליה איזוב: יש כמה סעיפים שפשוט כדאי לאמץ אותם ואני מציעה שתבדקו את זה.

רשף חן: יכולים לפדות אותם בשווה כסף באמת.

דליה איזוב: כדאי שהעניין הזה ייכנס.

רשף חן: לכל הפחות צריך להוסיף "בכסף או בשווה כסף".

יעל מימון: לא לתת עידוד בנושא של שווה כסף.

יעל מימון: לצערנו נדירים המקרים של פיצוי.

רשף חן: או בכל דרך אחרת שימצא לנכון – בסדר.

זאב ש. פרידמן: מה שאני חושב שצריך להוסיף כאן, שאם כבר קובעים סכום מינימאלי אז הסכום המינימאלי יהיה בפועל.

זאב ש. פרידמן: מה שקורה, שמציגים בפני בית המשפט סכומים ומי שיבוא, בסדר, אז אם הם יבואו ויקבלו את הפיצוי אז יהיה בסדר, זה מה שישתלם.

זאב ש. פרידמן: אומר בית המשפט תשמע, סכום הפיצוי הוא שש מאות מיליון שקלים כשבפועל אנחנו יודעים שסכום הפיצוי יגיע לכמה מיליונים בודדים נניח.

רשף חן: אנחנו מדברים על שני דברים שונים.

רשף חן: פה יש שתי אופציות.

רשף חן: יש יותר, אבל שתיים...

רשף חן: לסך כל הקבוצה נותנים מיליון שקל.

רשף חן: נבדוק קודם כל כמה באים.

רשף חן: אוספים את כולם ואז מחלקים את המיליון בכמה שהגיעו.

רשף חן: זו אופציה אלף.

רשף חן: אופציה ב' אומרת, אנחנו ניתן לכל אחד אלף שקל.

רשף חן: ואז הסכום של סך הכל הוא לא מקסימום אלא איזו שהיא הערכה.

רשף חן: אין פתרון לזה.

זאב ש. פרידמן: מה שאני אומר, כשמציגים לפני בית המשפט, הרבה פעמים אומרים לו תקבע את הסכום המינימלי שישולם.

זאב ש. פרידמן: אחר כך החלוקה - - -

רשף חן: כן זה סתירה פנימית הרעיון של לקבוע סכום מינימלי אבל לתת לכל אחד סכום קבוע.

רשף חן: זה לא יכול לעבוד ככה.

קריאה: כדאי אולי להוסיף עוד כמה דברים.

קריאה: אחד שבית המשפט יהיה חייב לקבל דו"ח תקופתי על ביצוע ההסכם.

עוד לא סיימתי: (1) בית המשפט רשאי ליתן הוראות בדבר הדיון בהוכחת הזכאות לסעד על ידי חברי הקבוצה ולחלוקתו, ורשאי הוא למנות לשם כך אדם בעל הכישורים המתאימים (להלן - ממונה) וליתן הוראות בדבר דרכי הפיקוח על ביצוע פסק הדין;

קריאה: למה ממונה ?

קריאה: למה לא התובע הייצוגי והפרקליט שלו?

רשף חן: יכול להיות הוא, יכול להיות מישהו אחר.

רשף חן: קבע בית המשפט סעד בסכום כספי כולל, וחלף המועד שנקבע לפי סעיף קטן (א), רשאי בית המשפט ליתן הוראות בדבר השימוש שייעשה ביתרת הסכום, אם נותרה, לרבות חלוקת היתרה לקרן שהוקמה לפי סעיף 24, לרשות ציבורית או לארגון שימצא לנכון, ולבד שאותה רשות ציבורית או אותו ארגון אינם התובע המייצג.

קריאה: אני מתנגדת לכל הסיפור הזה .

קריאה: זה עניין שצריך להתחשב ברצונו של התובע הייצוגי ושל חברי הקבוצה ושהכסף ילך לטובת אותם אנשים בצורה כזו או אחרת, והכי קרוב שאפשר כמובן.

רשף חן: יוסף פה סעיף תקנות.

דליה איזוב: אולי כדאי לכתוב שהתובע הייצוגי או הפרקליט שלו הוא יהיה הממונה, להוציא מקרים חריגים שבהם....

רשף חן: זה לא כתוב גם לגבי כונס נכסים, אין לזה מקום.

רשף חן: בית המשפט יורה על פרסום פסק הדין וכל החלטה לפי סעיף זה בהתאם לסעיף 13.