ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 336, 2004-11-25 10:00

מיכאל איתן: תקנות סדר הדין הפלילי?

מיכאל איתן: חובת יידוע.

מיכאל איתן: נו, מה קורה אתנו?

מיכאל איתן: יש לנו חוק, נכון?

דרורה נחמני-רוט: שמחייב, ובינתיים הוא מופעל חלקית, מכיוון שרק מינואר 2005 הוא יחול לכל הרוחב, אלא אם כן תהיה דחייה מוצדקת.

דרורה נחמני-רוט: עקרונית, ב-1 לינואר זה אמור לחול.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: על מנת שהוא יחול צריך תקנות.

מיכאל איתן: לקבוע בתקנות מתי יחול - - -

דרורה נחמני-רוט: להפך, לקבוע מתי לא יחול.

דרורה נחמני-רוט: ההפך.

דרורה נחמני-רוט: מתי חובת היידוע לא תחול לגבי עבירות מסוימות.

דרורה נחמני-רוט: היו לנו דיונים די מרתוניים בנושא הזה בתוך משרד המשפטים, כיוון שהיו הצעות שהרבה מאוד עבירות לא יכללו בחובת הדיווח.

דרורה נחמני-רוט: ואנחנו צמצמנו את זה רק לעבירות שאנחנו חשבנו שמבחינה של פגיעה ב- - -

מיכאל איתן: למה אישרו את זה בתקנות ולא בחקיקה?

קרן ויינשל: הסיוג הוא בתקנות שיגיעו לאישור של וועדת חוקה.

קרן ויינשל: אבל אני חייבת לציין שגם בחקיקה עצמה יש בכלל שיקול דעת לפרקליט להחליט באופן פרטני כאן אני לא מיידע.

דרורה נחמני-רוט: ובעבירות של מעצרים לא.

קרן ויינשל: וגם כשאדם עצור עד תום הליכים אז ממילא לא חלה חובת היידוע.

קרן ויינשל: כלומר, גם כך יש להם הרבה שיקול דעת והם לא חייבים ליידע בכל מצב.

קרן ויינשל: מהעבירות שכתובות כאן, העבירות הן מסוג אלה שגם ככה יישבו במעצר עד תום ההליכים, ואז גם ככה לא תחול חובת היידוע.

קרן ויינשל: כאן הם למעשה מגבילים - - -

דרורה נחמני-רוט: צמצמנו את זה באמת לעבירות מיוחדות.

קרן ויינשל: הם במובן מסוים מגבילים את השיקול דעת של בית המשפט.

קרן ויינשל: כי בין עילות המעצר זה האפשרות - -

מיכאל איתן: למה לאשר את זה בכלל?

קרן ויינשל: או.

קרן ויינשל: קיי.

קרן ויינשל: יש היגיון מסוים כאן.

קרן ויינשל: קודם כל אני אסביר את הצד האחר ואחר כך אני אסביר למה כן.

קרן ויינשל: בסדר?

מיכאל איתן: לא, אל תסבירי לי למה לא.

מיכאל איתן: תסבירי לי למה כן, למה לא השתכנעתי.

קרן ויינשל: למה לא השתכנעת כבר?

מיכאל איתן: כן .

מיכאל איתן: יש חוק, הם צריכים ליידע, נותנים להם סמכות של שיקול דעת בתוך החוק.

מיכאל איתן: למה כן?

קרן ויינשל: אני מעדיפה שהם יסבירו.

דרורה נחמני-רוט: בסדר.

דרורה נחמני-רוט: למה כן הוא, כי לפעמים עצם הליך היידוע גורם לנזק להליך המשפטי, ויכול לגרום להטרדתו ולהדחתו מעצם אפיונן של עבירות מסוימות.

מיכאל איתן: זה שיקול דעת של הפרקליט.

דרורה נחמני רוט: לא.

דרורה נחמני רוט: זה לא מדויק שזה שיקול דעת של פרקליט המחוז.

דרורה נחמני רוט: פרקליט המחוז יכול רק, כלומר, שיקול הדעת שלו הוא מצומצם.

מיכאל איתן: נו, למקרים האלה.

מיכאל איתן: זה מקרה קלסי.

מיכאל איתן: אם פרקליט המחוז יגיע למסקנה שהוא עלול לגרום לשיבוש ההליכים המשפטיים, יגיד אני לא יידעתי כי במקרה הזה אי אפשר היה להוציא את הצדק לאור.

מיכאל איתן: זה נימוק חזק.

דרורה נחמני-רוט: אני חושבת שיש הבדל, אני לא חושבת שפרקליט מחוז יכול בכל עבירה בצורה שרירותית לבוא ולומר, המדובר בעבירה של הדחה בחקירה, אני לא מאפשר שימוע, מעצם אופייה.

דרורה נחמני-רוט: העבירה של הדחה בחקירה, הדחת עד שמבצע העבירה בא ואומר לו, אל תגיד ככה, תגיד ככה וכולי.

דרורה נחמני-רוט: עכשיו, זה לא שיקול שניתן לפרקליט המחוז.

דרורה נחמני-רוט: מכיוון שפרקליט המחוז יש לו שיקולים נורא מיוחדים ולא לעצם אפיונה של העבירה.

דרורה נחמני-רוט: זה לא נאמר שם.

דרורה נחמני-רוט: בסמכות שניתנה לפרקליט המחוז לא נאמר שעצם אפיונה של העבירה או - - -

קריאה: לגבי כל תיק.

דרורה נחמני-רוט: הוא צריך לגופו של עניין בתיק הספציפי הזה.

דרורה נחמני-רוט: דברים נבנים בתוך ההליך של השימוע.

דרורה נחמני-רוט: כלומר, ברגע שעבריין יודע שיש לו שימוע, והוא עבריין באחת מהעבירות האלה, אחר כך נפרט אחת לאחת באיזה עבירות אנחנו עוסקים, יש חשש די רציני, ברמה יותר גבוהה, שהוא יתחיל רק בהליכים של הדחה ושל שיבוש הליכי משפט, כך שזה יגרום, זה יהיה קטליזטור.

מיכאל איתן: מי, העבריין?

דרורה נחמני-רוט: כן.

דרורה נחמני-רוט: כאשר פרקליט המחוז אין שום ראיה על כך.

דרורה נחמני-רוט: בפניו אין שום ראיה על כך.

דרורה נחמני-רוט: אבל עצם ההליך של השימוע יכול לגרום לו.

מיכאל איתן: אני רוצה להבין מה קורה.

מיכאל איתן: יש לנו חוק שקובע שבינואר על כל עבירה - -

דרורה נחמני –רוט: פשע.

דרורה נחמני –רוט: רק פשע.

מיכאל איתן: מדרגת פשע, יהיה שימוע.

קריאה: קודם יידוע.

מיכאל איתן: יידוע קיים היום.

מיכאל איתן: היום, ברגע שמחליטים להגיש כתב אישום צריכים לשלוח הודעה לאדם שנגדו - - -

קרן ויינשל: ברגע שרשות התביעה מקבלת את חומר החקירה, בהקשר להחלטה אם להגיש כתב אישום.

מיכאל איתן: בטרם ההחלטה.

מיכאל איתן: טוב.

מיכאל איתן: ברור.

מיכאל איתן: בואו נחזור, על מנת שאני אהיה אתכם, שאני אבין את המצב העובדתי.

דרורה נחמני-רוט: להסביר את ההליך עצמו?

מיכאל איתן: אדם חשוד בעבירה.

מיכאל איתן: מבצעים נגדו חקירה.

מיכאל איתן: התיק עובר לפרקליטות על מנת - -

דרורה נחמני-רוט: אפילו לפני שהתיק עובר כבר מתחילים ליידע אותו איפה נמצא התיק.

מיכאל איתן: לא משנה לי כעת מה היה קודם.

מיכאל איתן: משנה לי שמגיעים לשלב שהפרקליטות גמלה בלבם ההחלטה להגיש כתב אישום.

מיכאל איתן: לפני שהם סוגרים את ההחלטה הרמטית - - -

דרורה נחמני-רוט: צריכים להודיע לו.

מיכאל איתן: הם מודיעים לו, מחכים כמה ימים, ואז מגישים את הכתב אישום.

דרורה נחמני-רוט: בתוך הזמן הזה יש לו זכות לשימוע.

דרורה נחמני-רוט: עדיין לא חל.

דרורה נחמני-רוט: מינואר.

מיכאל איתן: החל מינואר, במידה והוא ירצה שימוע תהיה לו זכות לשימוע.

מיכאל איתן: דרך אגב, הזכות לשימוע ניתנת לכל אחד, גם אם הוא כבר פעם שנייה או שלישית אותה עבירה?

דרורה נחמני רוט: נכון.

קרן ויינשל: אבל יש שיקול דעת.

קרן ויינשל: קודם כל זה בכתב צריך להיות, לא חל על עצורים - -

מיכאל איתן: עד תום ההליכים?

יואב ספיר: אם הוא עצור לא חל עליו, יש שיקול דעת של הפרקליטים לגופו של עניין- - -

מיכאל איתן: למה זה רלבנטי אם הוא עצור, כן או לא?

קרן ויינשל: אם הוא עצור הוא יודע - - -

יואב ספיר: האמת, זו שאלה מצוינת.

יואב ספיר: אפשר להגיד כמה מילים?

יואב ספיר: הרקע של סעיף 60(א), אם אני זוכר נכון, זו היתה הצעה של פרופסור רובינשטיין.

מיכאל איתן: נכון.

יואב ספיר: שאמר שיש פה איזה שהוא היגיון של לתת לאדם זכות טיעון כך שתימנע הגשתו של כתב אישום שאפשר למנוע את הגשתו, שהשתנו דברים מאז החקירה, יש נתונים חדשים, וצריך לשמוע לפני שמגיעים כתב אישום.

מיכאל איתן: אבל יכול להיות שהוא לא יודע.

מיכאל איתן: יכול להיות שהוא חשוב שאין שום כתב אישום.

מיכאל איתן: ברגע שהחרב מעל הראש - - -

יואב ספיר: אבל אם יוגש כתב אישום, אז הוא ידיח אחרי שהוגש כתב אישום.

יואב ספיר: יש פה היגיון במניעת.

יואב ספיר: ..

יואב ספיר: עכשיו, לא ברור לי למה הצומת הזו היא הצומת שבה אומרים נשלול ממנו את הזכות, זה זכות שהיא חלק מכללי צדק טבעי - -

מיכאל איתן: אני לא יודע בדיוק.

מיכאל איתן: יש לי שאלה.

מיכאל איתן: עכשיו, לגבי עצם הזכות הזאת, בהיבט הפרקטי שלה.

מיכאל איתן: מספר ההרשעות על עבירות פשע מול כתבי האישום שמוגשים היום, באחוזים, לכמה אנחנו מגיעים?

קריאה: לאחוזים מאוד גבוהים.

מיכאל איתן: מעל לתשעים אחוז אני חושב.

קרן ויינשל: לפני הגשת כתב האישום.

קרן ויינשל: זה אומר ההפך.

דפנה ביינוול: כי אתה אומר ככה: ברגע שכבר הוגש כתב אישום אז זה אחרי הבדיקות.

דפנה ביינוול: אחת הבדיקות - -

מיכאל איתן: למה, הפוך.

מיכאל איתן: מה אתם רוצים ממני?

מיכאל איתן: אני יודע מה שאני אומר.

דרורה נחמני-רוט: הוא רוצה להראות שזה מיותר.

מיכאל איתן: נכון.

מיכאל איתן: מה שאני רוצה להגיד, שבתשעה - - - מה שאני רוצה להגיד, נגיד אין לנו שימוע בכלל.

מיכאל איתן: אין שימוע.

מיכאל איתן: בתשעה מתוך העשרה מקרים ממילא הבן אדם הורשע.

מיכאל איתן: מה זה משנה אם היה לו שימוע או לא היה לו שימוע?

מיכאל איתן: הבן אדם הורשע.

דפנה ביינוול: אבל לפעמים אחרי השימוע לא מגישים כתב אישום.

מיכאל איתן: אוי.

מיכאל איתן: אז יעשו עוול, יעשו אי צדק.

מיכאל איתן: כי בתשעה מתוך עשרה הבן אדם הורשע בבית משפט.

מיכאל איתן: אז התובע, שכנעו אותו לא להגיש כתב אישום על אדם אשם.

מיכאל איתן: זה מה שאתם עושים.

יואב ספיר: לא.

יצחק לוי: אתה מדבר שבסופו של התהליך הוא מורשע.

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: הוא לא יגיע בכלל לבית המשפט.

יואב ספיר: השאלה אם אנחנו לא יכולים למנוע - - השימוע נועד למנוע אחד מתוך עשרה מקרים.

דרורה נחמני-רוט: מבחינה סטטיסטית זה לא ככה.

מיכאל איתן: מה שעשה השימוע הזה, הוא עלול, או שהוא יהיה לא רלבנטי, לדעתי, או שאם הוא יהיה רלבנטי יכול להיות שהוא דווקא שהוא ישחק לטובת אנשים שבעצם היו מורשעים בבית המשפט, ולא ימצו אתם את הדין.

מיכאל איתן: ככה הראש שלי עובד.

מיכאל איתן: אני אומר: על מנת שהשימוע יהיה רלבנטי הוא צריך לנגוע באוכלוסייה של העשרה אחוז או השמונה אחוז שיצאו זכאים, וזה חסך מהם את המשפט.

מיכאל איתן: עכשיו, אנחנו שמים שימוע על כולם.

מיכאל איתן: על כל המאה אחוז.

מיכאל איתן: אם אנחנו פוגעים בשמונה אחוז, וחסכנו – אז הצלחנו.

מיכאל איתן: אבל יכול להיות שאנחנו נפגע בתשעים אחוז, או בתשעים ושתיים, ואז עשינו משהו לא בסדר.

יואב ספיר: החשש שאותו חשוד יצליח לשכנע את התובע, מה שהוא לא יצליח לשכנע את בית המשפט?

יואב ספיר: אני לא כל כך מבין.

מיכאל איתן: זה מה שעלול להיות.

מיכאל איתן: זה מה שעלול להיות.

יואב ספיר: אם הוא מצליח לשכנע את התובע, כנראה שיש לו סיבות טובות.

מיכאל איתן: לא בטוח.

קריאות: לא בטוח.

קריאות: אתה צודק במאה אחוז.

מיכאל איתן: לא בטוח.

מיכאל איתן: אני אגיד לך מה.

מיכאל איתן: אולי זה גם יותר מתשעים.

מיכאל איתן: קודם כל, אני רוצה שתביאו לי את הנתון.

מיכאל איתן: זה לא יכול להיות שנעבוד בלי נתונים.

מיכאל איתן: אני כל הזמן אומר למשטרה ולתביעה: אנחנו מחוקקים בעיוור, בעלטה אנחנו נמצאים.

מיכאל איתן: לא יודעים מהחיים שלנו.

מיכאל איתן: וזה כל כך קל את הנתונים האלה לדעת, זה צריך להיות הכל במחשבים.

דרורה נחמני-רוט: חשוב כמה מורשעים.

דרורה נחמני-רוט: זה הנתון שאנחנו צריכים להביא.

מיכאל איתן: זה לא הרבה.

מיכאל איתן: זה על עבירות של פשע.

דרורה נחמני-רוט: זה אנחנו יכולים להביא.

מיכאל איתן: עבירות שעונשן מעל לעשר שנים.

קריאה: זה לא כל כך קל.

קריאה: כי מה שמשטרתי יותר קל מאשר בפרקליטות.

מיכאל איתן: זה לא יאומן.

מיכאל איתן: אתה יודע?

מיכאל איתן: אין להם נתונים.

דרורה נחמני-רוט: אבל אני חושבת שהנתונים האלה לא חיוניים לעצם.

דרורה נחמני-רוט: ..

דרורה נחמני-רוט: באותו הרציונל שאתה מדבר עליו, ההפך, אני רוצה לבנות אותו הלאה.

מיכאל איתן: את רוצה לשכנע אותי בדעתך?

מיכאל איתן: תביאי לי את הטבלה של ההרשעות מול כתבי האישום.

מיכאל איתן: לפי זה אני אלך.

מיכאל איתן: אם אני אראה - - -

דרורה נחמני-רוט: טוב.

דרורה נחמני-רוט: עבירות מסוג זה יש יותר זיכויים?

מיכאל איתן: שיש יותר זיכויים, אז אני לא אלך לקראתך.

מיכאל איתן: איפה שיש הרבה זיכויים שווה לעשות את השימוע.

מיכאל איתן: איפה שיש מעט זיכויים השימועים מיותרים, או לא יעילים.

יואב ספיר: כל אדם כזה שמזוכה זה עולם ומלואו - -

מיכאל איתן: אדוני, מה אני יכול לעשות?

מיכאל איתן: כל אדם עולם ומלואו, ואין לי תקציב לתת רפואה שיכולה להציל את חייו כי יש סל בריאות ואני צריך לחשוב גם על היעילות.

מיכאל איתן: גם היעילות זה כלי שצריך להביא אותו בחשבון.

דרורה נחמני-רוט: אבל אני חושבת שהרציונל שאנחנו מבקשים את הפטור כביכול מחובת השימוע כביכול במקרים האלו הוא רציונל אחר.

דרורה נחמני-רוט: הוא רציונל שמעצם אופיין של העבירות הן גורמות, הן קטלי

דרורה נחמני-רוט: זטור לכך שיהיו פגיעות בהליך המשפטי עצמו.

יצחק לוי: איך?

דרורה נחמני-רוט: אולי נעבור על זה.

דרורה נחמני-רוט: סחר בסמים.

יצחק לוי: השימוע הוא לאו דווקא קשור לעבירות.

מיכאל איתן: מיותר.

דרורה נחמני-רוט: יכול להיות קטלי

דרורה נחמני-רוט: זטור בעבירות מסוגים כאלה שתצא השפעה והטרדה של העדים שממילא כבר - - -

יצחק לוי: אני רק אומר שלפעמים השיקול הוא הפוך.

יצחק לוי: אם למשל את מרשיעה מישהו בעבירה שהוא מקבל עשרים שנה - - -

דרורה נחמני-רוט: זה לא עניין של חומרת העבירה דווקא.

דרורה נחמני-רוט: זה עניין של אופייה של העבירה.

דרורה נחמני-רוט: לא חומרתה.

דרורה נחמני-רוט: אם נוכל לעבור - -

יצחק לוי: אבל השימוע לא כל כך חשוב - - -

דפנה ביינוול: אין מה לבדוק.

דפנה ביינוול: אני אומרת לך שזה כך.

יצחק לוי: צריך לעשות את זה מהר.

יצחק לוי: צריך לעשות את זה קצר.

יצחק לוי: זה הבעיה פה.

דרורה נחמני-רוט: - - - שיבוש הליכי משפט בתוך ההליך.

דרורה נחמני-רוט: מבחינת הניסיון שלנו זה קורה.

דרורה נחמני-רוט: בעבירות של סחר בנשים - -

יצחק לוי: זה קורה גם בעבירות של צווארון לבן.

יואב ספיר: זה יכול לקרות בכל עבירה.

יואב ספיר: לאו דווקא - -

יצחק לוי: בעבירות שנוגעות לקרקעות או שוחד ברירות.

יצחק לוי: אנחנו עכשיו נמצאים עם פרשת שוחד בחירות - -

דרורה נחמני-רוט: עבירות שמבחינה של אפיונן ישבנו על זה לא סתם עם משרד המשפטים, כיוון שהמשטרה ביקשה בהמון עבירות של רצידיויסטים, ושל סמים לעשות את זה - - -

יצחק לוי: בעיני זה לא כל כך פשוט.

יצחק לוי: אבל באמת הנתון המרכזי כאן הוא באמת כמה עם שימוע לא מגישים כתבי אישום.

מיכאל איתן: ....

מיכאל איתן: נכנסו ללשכת ראש הממשלה, הצבע שלהם השתנה, הם סחוטים.

מיכאל איתן: התיישבו ליד נתניהו, סיפר להם כל מיני סיפורים, הם לא פצו פה.

מיכאל איתן: הוא אמר להם דברו, ואז התחילו לגמגם.

מיכאל איתן: כזאת יראת כבוד למסגרות של הממשלה.

מיכאל איתן: הוא הסכים לקבל אצלם לפגישה וישבו אצל ראש הממשלה, מן אווירה כזאת, את יודעת, באים ללשכה, לשכת ראש הממשלה.

מיכאל איתן: בא חבר כנסת.

מיכאל איתן: אז הוא נותן לו איזה כבוד כזה.

מיכאל איתן: בלי לשים לב לפעמים.

דרורה נחמני-רוט: לא תמיד אותם הליכים.

דרורה נחמני-רוט: הם מורחקים לפעמים.

דרורה נחמני-רוט: הם לא עצורים.

דרורה נחמני-רוט: כלומר, אנחנו עכשיו באמת רק על עבירות שמאופיין יכולות לגרום לכך שהנפגעים ייפגעו עוד יותר, ואין ספק שזה נזק עוד יותר.

יצחק לוי: לא.

יצחק לוי: את צודקת.

יצחק לוי: רק - - -

מיכאל איתן: טוב.

מיכאל איתן: מי אחראי על הפיילוט שעשו?

דפנה ביינוול: אני.

מיכאל איתן: נו, אז תני לנו את הנתונים.

דפנה ביינוול: לא.

דפנה ביינוול: זה לא להיום.

דפנה ביינוול: אמרתי, שבוע הבא או עוד שבועיים אני אביא את הנתונים לגבי הפיילוט.

דפנה ביינוול: אני קצת שוחחתי אתה.

דפנה ביינוול: אבל אני רוצה נתונים של ממש, לראות עד כמה זה באמת מכביד, הרי דיברנו מבחינה כספית, שלוש הפרקליטויות שהחלטנו, אני אביא נתונים ואז אנחנו נראה.

יצחק לוי: איזה נתונים תביאי?

יצחק לוי: בואי נפרט את הנתונים.

דרורה נחמני-רוט: אם בעקבות השימוע קרה משהו.

דרורה נחמני-רוט: על זה את צריכה להביא נתונים.

דפנה ביינוול: לא.

דפנה ביינוול: לא.לא.

דפנה ביינוול: הרי אנחנו ביקשנו על דחייה.

דפנה ביינוול: והדחייה היתה כספית גרידא.

דפנה ביינוול: הנתונים שלנו היו תקציביים.

דפנה ביינוול: זה הכל.

דפנה ביינוול: לא הדברים שעכשיו - -

יצחק לוי: אני מציע ליושב ראש שנפרט כמה נתונים שאנחנו רוצים, כי מחר הם יבואו, כלומר, מצד העבודה שהם עושים הם עושים עבודה טובה.

יצחק לוי: הם יגידו, אנחנו מביאים נתונים שאותנו לא יספקו.

יצחק לוי: אנחנו רוצים נתונים אחרים.

דפנה ביינוול: הנתונים שלנו, אני אגיד לכם מה התבקשתי להביא.

מיכאל איתן: בואו נעשה סדר על מה אנחנו מדברים, שנבין.

מיכאל איתן: יש פיילוט שנעשה לצורך החוק עצמו.

מיכאל איתן: ועל זה דיברתי אתה.

מיכאל איתן: זה סיפור אחד.

מיכאל איתן: נעזוב את זה בצד.

מיכאל איתן: אנחנו רוצים לקבל את התוצאה של הפיילוט.

מיכאל איתן: החוק חוקק בשעת , באיזה שנה?

יואב ספיר: 2001.

יואב ספיר: נכון?

מיכאל איתן: החלתו צריכה לקרות בינואר 2005.

מיכאל איתן: הוא עוד לא הושלם.

מיכאל איתן: חלקים.

מיכאל איתן: אז במהלך הדחיות אמרנו בואו ונתחיל בפיילוט, שנראה כמה זה עולה.

יצחק לוי: בסדר גמור.

יצחק לוי: אני מבין את זה.

יצחק לוי: אני רק אומר שיש נתונים אחרים.

מיכאל איתן: עכשיו, אני מבקש נתונים אחרים.

דפנה ביינוול: הנתונים שאני אביא זה כמה זה הכביד על הפרקליטות, כל הרעיון של השימוע והמכתבים, והתשובות ואולי בכלל אמרנו לא נקבל תשובות, אולי אנשים בכלל יכתבו וזה לא ישנה כלום.

דפנה ביינוול: זה אני אביא.

יצחק לוי: יש עוד נתונים מתוך הפיילוט?

דפנה ביינוול: זה מיד.

יצחק לוי: מה זה מיד?

יצחק לוי: באותו יום?

דפנה ביינוול: הרי לא עושים שימוע בעל פה היום יותר.

דפנה ביינוול: אחרי כל הויכוחים פה החלטנו.

דפנה ביינוול: .. כי שימוע בעל פה היה בלתי אפשרי, ואז החלטנו על שימוע בכתב.

דפנה ביינוול: אז הם כותבים להם, והאיש צריך להשיב או לא להשיב.

דפנה ביינוול: הוא לא חייב גם.

יצחק לוי: כמה זמן עד שמחליטים אם להגיש כתב אישום או לא?

יצחק לוי: כמה זמן יש להטרדת עדים?

יצחק לוי: אני רוצה להבין את התהליך.

דפנה בינוול: טוב.

דפנה בינוול: אני מבינה מה שאתה מבקש, אבל - - -

דרורה נחמני-רוט: החשש שלנו באמת זה שיבוש הליכים.

יצחק לוי: אני רוצה להבין.

יצחק לוי: הפרקליטות החליטה להגיש כתב אישום, או היא קרובה להחלטה להגיש כתב אישום.

יצחק לוי: היא בעצם די מסוכמת בדעתה, כי אם לא היא לא היתה פונה אליו, אם זה זיכוי גמור או אין ראיות – לא היתה פונה.

יצחק לוי: פה מדובר במקרה או בתיק שיש סבירות מאוד מאוד גבוהה שיוגש כתב אישום, ואז היא פונה.

יצחק לוי: ברגע שהיא פונה יכולה להיות פה התחלת מסכת של הטרדה, של הטרדת עדים, של כל מיני דברים.

יצחק לוי: וזה החשש.

יצחק לוי: רגע.

יצחק לוי: אני רוצה להבין.

יצחק לוי: זה חלק מהשיקול שלי לבוא ולהגיד אני תומך או לא תומך.

יואב ספיר: אפשר גם לבקש לשאול אותם אם יש להם מידע בכמה מקרים הם התנסו בכך שהיו הטרדות עדים בעקבות הדבר הזה.

דפנה ביינוול: אנחנו לא נדע את זה.

יואב ספיר: למה לא?

יואב ספיר: אם יש פיילוט?

דרורה נחמני-רוט: כשבאים לבית המשפט לטעון שהעד לא מדבר.

יצחק לוי: לא יודע אם אפשר לתת נתונים.

יצחק לוי: אבל בוא נאמר שהסבירות היא, אני מקבל את עמדת משרד המשפטים.

יצחק לוי: הסבירות היא, בעבירות מסוימות, למשל בתוך המשפחה או כל מיני דברים מסוג הזה, שמבצע ההטרדה הוא - - -

מיכאל איתן: אני לא הייתי בחקיקת החוק הזה.

דפנה ביינוול: זה חבל.

מיכאל איתן: לא הייתי בחקיקת החוק הזה.

מיכאל איתן: אבל אני גם חושב שלפעמים זה יכול לשחק לרעת הנאשם.

דפנה בינוול: נכון.

דפנה בינוול: ואני אגיד לך איך.

דפנה בינוול: זה היה בוודאי בשימועים של אישי ציבור בעל פה, או אנשים חשובים.

דפנה בינוול: אני זוכרת, פרקליטות המחוז, כשעוד עבדנו, היו אנשים ובאים, לשימוע הוא הרי צריך לקבל חלק מהחומר או את כולו, ואז הוא מוסר גרסת הגנה שהוא בעצם לא צריך לתת לנו אותה.

דפנה בינוול: כי בדרך כלל נאשם יכול לשמור אותה בסוד.

דפנה בינוול: אז אנחנו יודעים - - -

מיכאל איתן: החוק היה צריך לכתוב לדעתי- - -

דפנה ביינוול: חוק השימוע לא טוב.

דפנה ביינוול: אני לא מבינה איך זה עבר - - -

מיכאל איתן: אסור להם להודיע לו אלא בנוסח הבא.

מיכאל איתן: הוחלט להגיש נגדך כתב אישום.

מיכאל איתן: אם לא תענה או לא תשכנע אותנו, אחרת כתב האישום יוגש נגדך בקרוב.

דפנה ביינוול: נכון.

יצחק לוי: בכתב?

דפנה ביינוול: כן.

מיכאל איתן: יודיעו לו בכתב את זה ככה.

יצחק לוי: הוא מוסר בכתב את גירסת ההגנה.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: אבל היום נגיד שאני בפרקליטות.

מיכאל איתן: סתם.

מיכאל איתן: אין לנו מספיק עוד וזה.

מיכאל איתן: בוא נשלח לו מכתב.

מיכאל איתן: אני שולח לו מכתב שאני רוצה את גרסתו, הוא שולח לי חזרה.

דפנה ביינוול: נכון.

מיכאל איתן: ועכשיו אני מגיש נגדו כי יש לי חומר.

דפנה ביינוול: החוק הוא לא טוב.

מיכאל איתן: רוב הרשעות זה רק בגלל שאנשים מדברים.

יצחק לוי: הפללה עצמית.

מיכאל איתן: כן.

דרורה נחמני-רוט: יש שיקול דעת.

דרורה נחמני-רוט: זה לא חובה לאדם לענות או לא.

מיכאל איתן: בטח שזה לא חובה.

יצחק לוי: כל פקיד מצוי ...

יצחק לוי: אומר לו אל תענה.

מיכאל איתן: אם היה נוסח, אם אני הייתי צריך מנקודת ההגנה, ואני כותב לבן אדם הוחלט להגיש נגדך כתב אישום.

מיכאל איתן: הוחלט.

מיכאל איתן: אנחנו כבר מגישים, אלא אם כן אתה משיב לנו ומשכנע אותנו.

מיכאל איתן: זאת אומרת, הפרקליט לא יכול לשחק משחק כפול.

מיכאל איתן: הוא לא יוכל.

מיכאל איתן: כי אם הבן אדם לא עונה, הוא חייב להגיש כתב אישום.

מיכאל איתן: אז בסיטואציה הזאת, אני אומר אין לי ברירה, אני אקח סיכון.

מיכאל איתן: שווה לי אולי להסתכן אפילו, אבל זה יועיל לי.

יצחק לוי: אבל זה קרוב להחלטה כבר.

מיכאל איתן: קרוב להחלטה.

מיכאל איתן: הם יכולים להגיד קרוב להחלטה.

מיכאל איתן: בואו נשלח את המכתב אולי הוא יענה.

דפנה ביינוול: כאשר בודקים את התיק ואין ראיות סוגרים את התיק ולא פונים אל החשוד.

דפנה ביינוול: לא פונים אליו.

יצחק לוי: מהתשובה שלו הוא יכול להגיד שהוא לא מגיש.

יצחק לוי: כלומר, אתה לא מחייב אותו להגיד - -

דפנה ביינוול: ודאי שלא.

דפנה ביינוול: אתה מאשר לו.

מיכאל איתן: אני רציתי שהם יכתבו לו אנחנו כבר החלטנו להגיש נגדך.

מיכאל איתן: ורק אז להגיד לו.

יצחק לוי: לא.

יצחק לוי: מה שאתה אומר, אתה מחייב את הפרקליטות פה לגמירות דעת.

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: בדיוק.

דרורה נחמני-רוט: אבל הנוסח הוא יש בכוונתנו.

דפנה ביינוול: יש בכוונתנו.

דפנה ביינוול: כן.

דפנה ביינוול: כן.

דפנה ביינוול: כי אחרת סוגרים את התיק מחוסר ראיות.

דפנה ביינוול: לא פונים לאדם שייתן לי ראיות.

דפנה ביינוול: אלא מאי?

דפנה ביינוול: מה שאתה אמרת הוא נכון בהחלט, הוא גם נכון לגבי שימוע בעל פה.

דפנה ביינוול: וראיתי מקרים כאלה, כמו שדרורה אמרה כאן בצד.

דפנה ביינוול: אחר כך הוא מחליף עורך דין.

דפנה ביינוול: כי באותו עורך דין שהגיע לשימוע הוא בא, פורש בפני הפרקליטות את כל מה שיש לו, והוא לא צריך לפי החוק הישראלי לעשות את זה, ואז פה אתה לא יכול לא לשמוע.

דפנה ביינוול: אתה הרי כותב את.

דפנה ביינוול: .

דפנה ביינוול: ואתה יודע את גרסת הנאשם שבעצם אתה לא צריך לדעת אותה אולי עד לרגע שהוא צריך לעלות על דוכן העדים.

דפנה ביינוול: וזה לא רעיון טוב.

דרורה נחמני-רוט: את לא יכולה לעשות בזה שימוש מצד שני.

מיכאל איתן: ותובע יודע כבר לאן ללכת

דרורה נחמני-רוט: הוא משנה עורך דין.

דרורה נחמני-רוט: זה הטקטיקה.

מיכאל איתן: הוא יכול לשנות שמונים עורכי דין.

מיכאל איתן: אבל התובע הולך בינתיים עם החומרים שלו ומחזק את העדים, ומחזק נקודות מסוימות שאולי הוא לא שם לב.

מיכאל איתן: אני אתן לך דוגמה.

מיכאל איתן: בא הפרקליט ואומר אין לי מספיק ראיות על מנת להוכיח את הכוונה.

מיכאל איתן: אז בא העורך דין ואומר אין כאן ראיות להוכיח כוונה.

מיכאל איתן: אז יושבים, חושבים, אומר, אולי הוא צודק.

מיכאל איתן: באמת.

דרורה נחמני-רוט: בדרך כלל הוא מבקש לראות את חומר הראיות.

דרורה נחמני-רוט: עורך דין טוב יודע איפה אנחנו עומדים.

יצחק לוי: לא.

יצחק לוי: לא.

יצחק לוי: גבירתי.

יצחק לוי: אנחנו תכף נבחן את זה.

יצחק לוי: אני מציע איך נבחן את זה.

יצחק לוי: כשאתם פונים יש בכוונתנו, ויש הרבה אנשים שלא מתייחסים לשימוע, לא עונים לשימוע - -

דפנה ביינוול: נראה את זה בפיילוט אם הם עונים או לא.

דרורה נחמני-רוט: יש לו שלושים יום.

יצחק לוי: מתוך אלה כמה הגישו וכמה לא הגישו.

דפנה ביינוול: הנה, זה מה שביקשנו.

דפנה ביינוול: בכמה מקרים השימוע עזר לשנות את ההחלטה.

יצחק לוי: לא, השימוע עזר לשנות את ההחלטה אם לא ענו.

יצחק לוי: אם לא התייחסו.

יצחק לוי: יש התייחסו ולא התייחסו.

יצחק לוי: השאלה אם לא התייחסו, מה היתה הרצינות בכוונתנו.

דפנה ביינוול: זה לא ישנה.

יצחק לוי: לא, אולי הם הגישו.

יצחק לוי: תארי לעצמך שיש מאה תיקים, מאה מכתבים בכוונתנו, שלא ענו, שהנאשם לא ענה - -

מיכאל איתן: ולא הגשתם.

יצחק לוי: עשרים לא הגישו.

יצחק לוי: לא מאה.

יצחק לוי: עשרים לא הגישו.

יצחק לוי: סימן שבעשרים תיקים היתה פה מניפולציה.

דרורה נחמני-רוט: לא.

דרורה נחמני-רוט: לא.

דרורה נחמני-רוט: תמיד יש החלטה של פרקליט מחוז ורק אחר כך - - -

מיכאל איתן: נקבל את הנתון.

מיכאל איתן: מה זה משנה.

דרורה נחמני-רוט: הניסוח הוא "בכוונתנו" כי אנחנו לא יכולים להחליט לפני השימוע.

יצחק לוי: אנחנו נשמח שאין פערים בעניין הזה.

דפנה ביינוול: לא יהיה.

דפנה ביינוול: לא יהיה.

מיכאל איתן: אבל כל הדברים האלה נוגעים לחוק.

דפנה ביינוול: נכון.

דפנה ביינוול: ולא לתקנות.

מיכאל איתן: ולא לתקנות.

מיכאל איתן: אנחנו עכשיו בעניין התקנות.

מיכאל איתן: ההצעה שלי שבשלב זה לא נאשר את התקנות.

מיכאל איתן: אין לנו מה למהר?

מיכאל איתן: מה אנחנו צריכים למהר?

קריאה: ה"למהר" זה שבתחילת ינואר זה נכנס לתוקף.

יצחק לוי: קודם כל, עד אחד בינואר יש זמן.

יצחק לוי: חוץ מזה, מכיוון שזה דחוף, אז אפשר לדחות נושאים אחרים בוועדה, של ההתנתקות או משהו - - -אנחנו עכשיו נדון בתקנות.

מיכאל איתן: כמה זמן את צריכה בשביל - - -

דפנה ביינוול: עוד שבועיים.

קרן ויינשל: מה עם הנתונים על ההרשעות שרצית?

דפנה ביינוול: זה אני לא יכולה.

מיכאל איתן: זה לא יכול להיות שאין את זה.

מיכאל איתן: הנהלת בתי משפט ופרקליטות.

מיכאל איתן: לא יכול להיות שבמדינת ישראל לא יהיה הנתון הזה.

דפנה ביינוול: הנתון הזה בהנהלת בתי המשפט חייב להיות.

אילן שלמה סלומון: אתם תוכלו לפנות להנהלת בתי המשפט באמת?

דפנה ביינוול: כן.

דפנה ביינוול: לפי דעתי להם יש יותר מאשר למשטרה.

אילן שלמה סלומון: אחת מהבעיות שאני יודע שקיימת במערכת המחשוב המשטרתית - -

מיכאל איתן: אבל אתה לא יכול לדעת כלום.

מיכאל איתן: כי הגשת כתב האישום היא מהפרקליטות.

אילן שלמה סלומון: רוב עבירות הפשעים, שמונים אחוז מהפשעים מטופלים אצלנו.

מיכאל איתן: בינתיים.

מיכאל איתן: אנחנו עכשיו מחזירים את זה לפרקליטות.

דפנה ביינוול: נכון.

דפנה ביינוול: אנחנו יושבים בוועדה, דרורה ואני, ואנחנו עובדים על זה רצוף מאוד, ואנחנו מחזירים המון.

מיכאל איתן: ברור שמחזירים.

מיכאל איתן: כל פעם אני מקבל עוד סעיפים להעביר למשטרה.

מיכאל איתן: עובר ושב.

דרורה נחמני-רוט: אנחנו מסתכלים מבחינה מהותית.

דרורה נחמני-רוט: האופי הוא דבר חשוב.

דרורה נחמני-רוט: מהות העבירה.

דפנה ביינוול: פעם ראשונה בחיי שגם אמרתי אני רוצה להיות חלק מהוועדה הזאת, כי אני ביקשתי.

דפנה ביינוול: כי אמרתי, מה שאני רואה פה בכנסת, מה שאני רואה בפרקטיקה, לא יכול להיות שזה דברים שלא יהיו בפרקליטות.

דפנה ביינוול: וכבר עכשיו, בישיבות הראשונות שעשינו, החזרנו המלצה.

דפנה ביינוול: הרבה מאוד מיינו.

מיכאל איתן: מה עוד שיש כאן גם עניין תקציבי.

מיכאל איתן: נכון?

דפנה ביינוול: מאוד.

דפנה ביינוול: אבל אנחנו לא מתייחסים.

מיכאל איתן: אצלכם זה יותר זול מאשר אצלם.

דפנה ביינוול: לא.

מיכאל איתן: הפוך זה היה?

אילן שלמה סלומון: מאז ומעולם אדוני, במהלך השנים האחרונות, התיקים עוברים אלינו, אנחנו לא מקבלים תקציב, ואני מטפלים בהם למרות זאת.

אילן שלמה סלומון: זה התהליך שקורה בעשר השנים.

מיכאל איתן: יש פער גדול בעלות התקציבית.

מיכאל איתן: אני לא זוכר כבר לטובת מי.

אילן שלמה סלומון: מבחינת העלות של פרקליט ?

מיכאל איתן: הטיפול בתיק.

דפנה ביינוול: פרקליט יותר יקר.

אילן שלמה סלומון: אני יכול לומר לאדוני שדובר על הייחוד, המיוחד, בעוד כמה שנים אז הפרקליטות ביקשה על כל איש משטרה שניים או שלושה פרקליטים בשביל לקבל את האחריות לתיקים.

דרורה נחמני-רוט: נכון.

דרורה נחמני-רוט: כי עובדים בצורה אחרת.

יצחק לוי: מה ההבדל בין עבודת תובע משטרתי לעבודת פרקליט?

דפנה ביינוול: יש הבדלים מהותיים.

יצחק לוי: אנחנו לא הבנו למה התובע המשטרתי עולה פחות.

יצחק לוי: הרי על כל תובע משטרתי אחד אתם שניים.

יצחק לוי: אם זה שיטת עבודה אחרת, למה שלא תעבדו בשיטה שלהם?

יצחק לוי: זה מה ששניים עושים.

דפנה ביינוול: להגיד לך?

דפנה ביינוול: אני אגיד לך.

מיכאל איתן: הוא קצת הגזים, וחוץ מזה הבעיה שלנו מתחילה לא בעניין הכספי בכלל.

מיכאל איתן: אלא בעניין המהותי.

מיכאל איתן: עושים הפרדה.

דפנה ביינוול: בוודאי.

אילן שלמה סלומון: יש לנו פחות אנשים על אותם התיקים.

דפנה ביינוול: זה עולה יותר.

מיכאל איתן: לא חשוב.

מיכאל איתן: נחזור לענייננו.

מיכאל איתן: לגבי התקנות, אני רק רוצה להזכיר לעצמנו עם מה אנחנו יוצאים מפה.

מיכאל איתן: אנחנו יוצאים מפה אלף עם בקשה לנתונים.

מיכאל איתן: ב - עם הערה של משרד המשפטים שהכוונה בתקנות האלה היא להוציא חלק מהעבירות שהמאפיין שלהן הוא פגיעה בהליכי המשפט עצמם.

דרורה נחמני-רוט: בלבד.

דרורה נחמני-רוט: ממש.

מיכאל איתן: יפה.

מיכאל איתן: אז אני אבקש בכל אופן לבדוק את הנתונים ואז נראה גם לגבי העבירות האלה.

דרורה נחמני-רוט: אופיין של העבירות גורם לקטליזטור לכך שיבוצעו עבירות לוואי של שיבוש הליכי משפט.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: זה בכל עבירה.

מיכאל איתן: זה כל עבירה בעולם.

דרורה נחמני-רוט: סחר בנשים.

דרורה נחמני-רוט: יש לנו רשימה.

דפנה ביינוול: תראה את הרשימה שנתנו לכם.

דרורה נחמני-רוט: יש רשימה לגבי כל אחד ואחד.

דרורה נחמני-רוט: אני מוכנה להסביר.

דרורה נחמני-רוט: היינו צריכים לשכנע גם את שר המשפטים בזה, כי הוא ביקש ממש לפרט לגבי כל עבירה מה הסיכונים.

אילן שלמה סלומון: אני יכול לתת לדוגמה את אלימות במשפחה.

אילן שלמה סלומון: שזה תיקים שהתביעה המשטרתית מטפלת בהם לדוגמה.

אילן שלמה סלומון: רוב החשודים בתיקים האלה הם לא עצורים עד לתום ההליכים, הם משוחררים.

אילן שלמה סלומון: כל תחנה שבה אתה מזכיר למשפחה את האירוע זה קטלי

אילן שלמה סלומון: זטור להתעוררות הסכסוך מחדש.

מיכאל איתן: ומה יהיה כשיגישו כתב אישום?

אילן שלמה סלומון: נכון.

אילן שלמה סלומון: אז אנחנו רואים באמת הרבה פעמים שברגע שאני מגיש את כתב האישום בהרבה מקרים זה קטליזטור למתלוננת לכתוב מכתב ולהגיד היום הכל בסדר אני מבקשת שתסגרו לי את התיק.

אילן שלמה סלומון: אני מניח שברגע שתהיה לי עוד תחנה, אני פשוט יוצר עוד תחנה להתעוררות הסכסוך.

יצחק לוי: השאלה היא לא כזאת.

יצחק לוי: השאלה היא כמה תיקים הם תיקי שווא שאתה - -

מיכאל איתן: על זה נקבל נתונים.

מיכאל איתן: על זה אני מבקש נתונים.

מיכאל איתן: לדעתי יש לפי עבירות כי אני יודע שיש סטטיסטיקה.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם יש לפי עבירות, אבל בגדול אני יודע שיש סטטיסטיקה.

מיכאל איתן: אז בגדול יש בטח גם אפשרות לקבל פירוט.

מיכאל איתן: כמה זיכויים וכמה הרשעות היו בתיקים לפי העבירות האלה.

דפנה ביינוול: אלה.

דפנה ביינוול: שעכשיו ברשימות.

מיכאל איתן: ובכלל, כמה שאפשר לתת.

מיכאל איתן: כל העבירות שעונשן מעל עשר שנות מאסר.

קרן ויינשל: גם לפי החלוקה לפי הסעיפים פה וגם עבירות בכלל שמעל עשר שנים.

מיכאל איתן: כל העבירות.

קרן ויינשל: אבל שיתנו לנו גם לפי - - -

מיכאל איתן: זה ברור.

מיכאל איתן: אם אני אומר כולן אז גם זה יהיה בפנים.

מיכאל איתן: לא?

דפנה ביינוול: אבל היא רוצה אותן לחוד וזה לא יהיה.

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: אם יהיה את כולן אז מה זה משנה?

מיכאל איתן: אנחנו נסתכל.

מיכאל איתן: כמה עבירות כאלה יש מעל עשר שנות מאסר.

מיכאל איתן: מאה?

מיכאל איתן: מאתיים?

מיכאל איתן: כמה יש כאלה?

קרן ויינשל: אתה רוצה בפירוט עבירה – כמה הרשעות וכמה זיכויים.

דפנה ביינוול: כל עבירה.

מיכאל איתן: כן.

מיכאל איתן: תבדקו אם יש את הנתונים.

מיכאל איתן: הנהלת בתי המשפט לדעתי יש להם.

דפנה ביינוול: יש להם.

דפנה ביינוול: והם גם לדעתי יותר משוכללים.

מיכאל איתן: אני עכשיו דרך אגב עשיתי ישיבה משותפת של הפרקליטות ביקשתי שיעשו אינטגרציה של כל מערכות המחשוב.

מיכאל איתן: מערכת מחשוב אחת לא יודעת לדבר עם השנייה.

מיכאל איתן: אתם בכלל, הפרקליטות גם מפגרת.

דפנה ביינוול: הכי מפגרת.

מיכאל איתן: הכי מפגר זה שב"ס.

מיכאל איתן: אתם מקום שני.

מיכאל איתן: משטרה יותר טובה.

דפנה ביינוול: בתי המשפט משוכללים משהו.

קרן ויינשל: לגבי הנתונים, אתה אמרת מעל עשר שנים.

קרן ויינשל: הרבה מהעבירות כאן הן חמש שנים.

מיכאל איתן: אבל החוק שלנו חל רק על עשר שנים.

דרורה נחמני-רוט: לא.

דרורה נחמני-רוט: הוא חל על פשע.

דרורה נחמני-רוט: כל עבירות פשע.

קרן ויינשל: רוב העבירות שיש כאן הן חמש שנים.

מיכאל איתן: אז על כל העבירות של פשע אני מבקש.

קרן ויינשל: תהיה רשימה מאוד גדולה.

מיכאל איתן: יהיו ארבע מאות עבירות כאלה\?

מיכאל איתן: שלוש מאות?

מיכאל איתן: כמה יהיו?

דרורה נחמני-רוט: אם אני אלך לשנתיים האחרונות -

מיכאל איתן: הרשעות וזיכויים בשנתיים האחרונות.

דרורה נחמני-רוט: גם את הפיילוט יהיה אז נוכל ללמוד ממנו.

דפנה ביינוול: הפיילוט זה משהו אחר.

דפנה ביינוול: הרשעות וזיכויים חייבים -- -

דרורה נחמני-רוט: הפיילוט שלך יתייחס לעבירות.

דפנה ביינוול: מה פתאום?

דפנה ביינוול: הפיילוט שלנו היה דבר אחד, שלא יהיו פה אי הבנות.

דפנה ביינוול: נתבקשתי למנות שלוש פרקליטויות שהן יתחילו לעבוד על השימוע לפי החוק.

דרורה נחמני-רוט: אבל אין התייחסות לעבירות?

דפנה ביינוול: לא.

דפנה ביינוול: אני אומרת לך.

דפנה ביינוול: אין להם סטטיסטיקות.

יצחק לוי: למה לא?

דפנה ביינוול: אני אנסה לשאול אם יש להם.

יצחק לוי: כמה זמן הפיילוט עובד?

דפנה ביינוול: מזה שנה, משהו כזה.

יצחק לוי: אין להם תיקים?

יצחק לוי: יושיבו מישהו יעשו סטטיסטיקה.

יצחק לוי: כמה תיקים יש בשנה?

יצחק לוי: שלוש מאות?

יצחק לוי: ארבע מאות?

יצחק לוי: אלף?

יצחק לוי: מאתיים?

דרורה נחמני-רוט: נורא חשוב מיון לפי עבירות.

יצחק לוי: כמה?

יצחק לוי: כמה יש בשנה?

דפנה ביינוול: הם לא נתבקשו.

דפנה ביינוול: אם יש להם אפשרות בסדר.

דפנה ביינוול: אני אבדוק.

דפנה ביינוול: אם יש להם אני אביא.

יצחק לוי: לא.

יצחק לוי: צריך לעשות.

יצחק לוי: אם אין – שיעשו.

יצחק לוי: כמה בפיילוט הזה.

דרורה נחמני-רוט: בפיילוט יש רק שלוש פרקליטויות.

מיכאל איתן: אנחנו חייבים לדעת, מה שבטוח חייבים לדעת הרי כמה מכתבים נשלחו וכמה נענו.

מיכאל איתן: אז יעברו על כל אלה שנענו.

מיכאל איתן: בסדר?

מיכאל איתן: כמה נענו.

מיכאל איתן: אפשר לחשוב כמה נענו.

דפנה ביינוול: כמה מכתבים נשלחו וכמה נענו.

מיכאל איתן: תספרו, תבדקו אלה שנענו.

קרן ויינשל: מתוך אלה שנענו כמה החליטו לא להגיש כתב אישום.

דפנה ביינוול: זה כתבתי.

דפנה ביינוול: זה ברור.

קרן ויינשל: זה הכי חשוב.

יצחק לוי: זה ייתן פחות או יותר מושג על מה שקורה.

מיכאל איתן: רבותיי, תודה רבה.