ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 16, פרוטוקול מספר 314, 2004-10-27 09:30

מיכאל איתן: אני פותח את הישיבה.

מיכאל איתן: על סדר היום - הצעת חוק העונשין (תיקון - עבירה בשל השתייכות לקבוצה).

מיכאל איתן: אנחנו מקיימים דיון בצורך של קביעת קו מאזן ותמיד כאשר יש ויכוחים בתחומים האלה, כל אחד לפי נטייתו, מושך לכיוון א' או ב'.

מיכאל איתן: אני שמח שהגיעו להסכמה גם עם המציעה וגם בין הגורמים במשרד המשפטים והייעוץ המשפטי של הכנסת, והתוצר שאנחנו מקבלים הוא דבר שאני מאוד מזדהה איתו מבחינה ערכית.

מיכאל איתן: בהתחלה ניסו לשנות ההגדרה של גזענות, להכניס להגדרה עוד ועוד דברים.

מיכאל איתן: אני התנגדתי לזה, ואני חושב שגם אחרים בשולחן הזה התנגדו.

מיכאל איתן: עכשיו אנחנו אומרים דברים יותר ברורים, ואני מקווה מאוד שהם ישיגו את מטרתם.

מיכאל איתן: ההצעה עכשיו אומרת שכאשר אדם מבצע עבירה ואפשר להוכיח שהמניע היה קשור בהתייחסות לציבור מסוים על רקע שנאה לציבור מסוים, העונש של מי שעושה את זה יהיה חמור יותר.

מיכאל איתן: נכון שבעצם השופט יכול להגיד: "הייתי נותן לו שלוש שנים, אך מאחר והעונש יהיה כפול אני אתן לו שנה וחצי והוא יקבל עוד שנה וחצי, אז יהיו לו אותם שלוש שנים שרציתי לתת קודם".

עזמי בשארה: אבל הולכים על עונש מינימום.

ענת אסיף: אין עונשי מינימום.

ענת אסיף: התיקון מכפיל את עונש המקסימום.

מיכאל איתן: בכל אופן, הרי תפקידו של החוק הוא גם לחנך, אז יגידו לאדם: אם אתה לא סובל מישהו בגלל הפרצוף ונותן לו סטירת לחי, אז תקבל שלושה חודשים מאסר.

מיכאל איתן: אבל אם תגיד שאתה נותן לו סטירה כי הוא ערבי או הוא עולה מרוסיה או שייך לקבוצה של עובדים זרים שאתה שונא אותם ובגלל זה אתה נותן לו סטירה, במקום 3 תקבל 6 חודשים מאסר.

מיכאל איתן: כלומר, המסר הוא הדבר החשוב ביותר - אנחנו נגד שנאה לקבוצות, שנאה לאדם, פעולה נגד אדם בגלל השתייכותו לקבוצה.

מיכאל איתן: לכל ציבור יש פרטים ואי אפשר שאנחנו ניתן יד להכללות ולפגיעות בפרטים אך ורק בשל השתייכותם לקבוצה לגיטימית, לפעמים בכלל אין לפרטים שום שליטה על יכולתם או אי-יכולתם להיות בקבוצה.

מיכאל איתן: מי שפועל נגד אנשים בגלל השתייכותם לקבוצה - יכול להיות שזאת לא גזענות במושג הקלאסי, אבל זאת עבירה שצריכה להיות חמורה יותר; צריך לשרש אותה עד כמה שאפשר ולהיאבק נגד התנהגויות כאלה בחומרה רבה יותר.

מיכאל איתן: לכן אני חושב שהניסוח הוא מאוזן.

עזמי בשארה: עקרונית אני מסכים להצעת החוק.

עזמי בשארה: אני חושב שהפילוסופיה שטמונה בתוכו מתאימה להשקפת עולמי, מבחינה זאת שבעבירה נגד ציבור כלולות שתי עבירות - א) העבירה הפלילית עצמה; ב) עבירת הגזענות.

עזמי בשארה: שנית, ההיגיון של המשפט הפלילי הוא הגנה על טובת הכלל, ובדרך כלל הוא עושה הפשטה מפגיעה פיזית באדם או פגיעה באדם מסוים אל טובת הכלל.

עזמי בשארה: כאן אפילו לא צריך לעשות הפשטה - העבירה היא ישירות נגד הכלל.

עזמי בשארה: לכן אני חושב שהיא עבירה כפולה ומכופלת, אין שום ספק שכאן החברה מגינה לא רק על הפרט אלא גם על הסדר הציבורי.

עזמי בשארה: עבירת של גזענות היא גם עבירה אישית נגד אדם וגם זורעת שנאה ומדון.

עזמי בשארה: כמו שאני חושב שכל רצח הוא רצח אבל רצח ראש הממשלה הוא גם עבירה חוקתית כי הכוונה היא גם למוטט את המשטר.

עזמי בשארה: אז אני מתייחס לזה קצת יותר בחומרה מאשר לרצח.

עזמי בשארה: אני חושב שהמניע הוא חשוב, אבל אני לא רואה כאן הסיפור של הלאום.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, העניין של הלאום לא מוזכר כאן.

ענת אסיף: זה בתוך הגדרת גזענות.

ענת אסיף: המונח "גזענות" נמצא בתוך הסעיף ושואב את ההגדרה שלו מסימן א'1 בחוק העונשין.

קרן ויינשל: הגדרת גזענות - "רדיפה, השפלה, ביזוי, גילוי איבה, עוינות או אלימות או גרימת מדנים כלפי ציבור או חלקים של האוכלוסייה והכל בשל צבע או השתייכות לגזע או למוצא לאומי אתני".

קרן ויינשל: עכשיו מוסיפים מוצא עדתי.

רשף חן: מה ההבדל בין מוצא לאומי ומוצא עדתי?

קרן ויינשל: מוצא לאומי אתני לא כולל קבוצה עדתית.

ענת אסיף: מוצא עדתי הוא בתוך הלאום היהודי.

רשף חן: אני ער לפרשנות המאוד מוזרה שפרקליטות המדינה נתנה לביטוי מוצא לאומי אתני.

רשף חן: אני שואל למה התכוונו כשאמרו מוצא לאומי אתני אם לא גם למוצא עדתי.

רשף חן: הרי מוצא זה מאיפה יצאת.

רשף חן: לאומי אתני זה בדיוק זה - רוסי, מרוקאי, עירקי.

קרן ויינשל: ההגדרה של גזענות קשורה לעבירות ביטוי.

קרן ויינשל: באנו במטרה לצמצם כמה שיותר את העבירות האלה.

רשף חן: אני לא מבין למה לא ברור שמוצא לאומי אתני זה מוצא עדתי.

תמר בונשטיין: כי לא לכך התכוונו בהגדרה.

תמר בונשטיין: התכוונו ללאום - יהודי, ערבי.

רשף חן: מה זה גזע?

עזמי בשארה: אין גזע.

עזמי בשארה: אם אתה אומר גזע, זה כאילו אתה מאמין בתורת הגזעים, שהעולם מחולק לגזעים.

תמר בונשטיין: בסיס הגזענות הוא על רקע מוצא שונה מבחינה לאומית אתנית, אבל לא לעם אחד שיש בו אנשים שהגיעו ממקומות שונים, שזאת רמה נמוכה יותר של מחלוקות.

עזמי בשארה: אני חושב שאין פה בכלל הגדרות נכונות של הדברים.

עזמי בשארה: בגלל זה מפרטים.

רשף חן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה פירוש צר ולא נכון, אבל לא אתווכח.

מיכאל איתן: אני רוצה שתהיו ערים לעוד דבר - הסעיף המקורי, המצומצם יותר, נכלל בתוך סימן שחל עליו סעיף שאומר "לא יוגש כתב אישום לפי סימן זה אלא בהסכמה בכתב של היועץ המשפטי לממשלה".

מיכאל איתן: עכשיו החוק הזה הוצא מאותו סימן, ועל פי זה אפשר יהיה להגיש כתב אישום גם ללא הסכמה של היועץ המשפטי לממשלה.

רשף חן: מצוין.

ענת אסיף: כאן יש החמרה בעונש לכתב אישום שהיה מוגש גם קודם.

רשף חן: כמי שהיה מאוד מעורב גם בהעברת החוקים בקריאה טרומית וגם בעבודת החקיקה, אני מאה אחוז תומך בהצעת החוק.

רשף חן: יש לי בעיה עם הפירוט כאן "מחמת דת, קבוצה דתית, מוצא עדתי, נטייהמינית או היותם עובדים זרים".

רשף חן: היה הרבה יותר טוב בעיניי אם היינו מקדישים מאמץ למצוא ביטוי סל שמצד אחד לא יביא לתוצאות ביזאריות כמו אוהד קבוצת בית"ר, אבל מצד שני יכסה מצבים שלא כלולים פה.

רשף חן: אתן דוגמאות למצבים שלא יהיו כלולים - למשל אם תשב קבוצת חרדים ותחליט שכל חילוני שעובר נותנים לו מכות, זה לא כלול.

מיכאל איתן: גם ג'ינג'ים לא כלולים, כי אין תופעות כאלה.

מיכאל איתן: אנחנו לא נלחמים בדברים שלא קיימים, אנחנו לא צופים שזה מה שיקרה.

מיכאל איתן: אם זה היה קורה, היינו נותנים לזה כאן ביטוי.

רשף חן: אני זוכר שהיה אירוע של אדם שהואשם ברצח כאשר הגן על החנות שלו, כשכל אשמתו היתה שהחנות שלו לא היתה נראית לחרדים.

רשף חן: לא תקפו אותו באופן אישי, לא היה אכפת להם מיהו אותו אדם, אפשר לומר שתקפו אותו כחלק מקבוצה.

רשף חן: יש עובדות במשרדי ממשלה שמוטרדות ולעתים מותקפות בגלל שהן חלק מקבוצה מסוימת - נשים חילוניות שמעזות ללכת במכנסיים.

מיכאל איתן: זאת לא קבוצה.

מיכאל איתן: לא שמעתי על קבוצה כזאת.

רשף חן: מה ההבדל בין זה לבין גברים דתיים שלובשים קפוטה?

מיכאל איתן: להם יש מכנה משותף קבוע.

מיכאל איתן: אם אותה אישה לבשה ביום מסוים מכנסיים ארוכים, היא כבר לא חלק מהקבוצה.

מיכאל איתן: אתה מוביל את זה לאבסורד.

רשף חן: אגיד לך מה המבחן.

רשף חן: בדרך כלל כשיש עבירות מהסוג הזה, מבצע העבירה יודע מי האדם שהוא מרביץ לו, הוא יודע איך קוראים לו, הוא יודע להגיד למה הוא מרביץ לו.

רשף חן: במקרה הזה, כשאדם מרביץ למישהו שהוא חלק מקבוצה, הוא לא יודע למי הוא מרביץ.

מיכאל איתן: תתקוף את זה בכיוון אחר.

מיכאל איתן: אתה אומר: בוא נתפוס את מבצעי העבירה, לא את הקבוצות.

מיכאל איתן: אתה אומר שכל מי שמבצע עבירה על רקע אידיאולוגי, אתה רוצה שהוא ייכלל בחוק.

עזמי בשארה: כלומר, תוקפים מי ששומר שבת, מי שמתלבש בצורה מסוים.

עזמי בשארה: זאת עבירה ממניע עדתי או מניע אידיאולוגי.

רשף חן: אפשר ללכת לכיוון הזה, אבל המניע האידיאולוגי שאנחנו מחפשים הוא לא סתם מניע אידיאולוגי.

רשף חן: יכול להיות שמישהו מתיז ספריי על קיר מתוך מניע אידיאולוגי, אבל לא זאת הכוונה.

רשף חן: אנחנו מדברים על מצב שבו אדם מבצע עבירה, בדרך כלל אלימות - -

ענת אסיף: זה היה חלק מהמהלך.

ענת אסיף: ככל שהקבוצה היתה יותר רחבה, יכולנו לדבר על פחות עבירות.

מיכאל איתן: לדעתי, חבר הכנסת חן, אתה עושה עוול להצעת החוק.

מיכאל איתן: זה חוק אחר.

רשף חן: אני הולך בדיוק בכיוון של החוק.

רשף חן: אני מציע לכתוב: "מתוך עוינות כלפי ציבור" או "מתוך עוינות כלפי הנפגע בשל השתייכותו לקבוצה מוגדרת".

קרן ויינשל: זה קצת עמום מדי בשביל חוק העונשין.

מיכאל איתן: אני לא רוצה שבבית המשפט יגיד אדם ויגיד שכל אלה שלובשות מכנסיים קצרים הן קבוצה.

רשף חן: לדעתי זה לא עמום מדי.

רשף חן: לצורך חוק לשון הרע יש עבירה של הוצאת דיבה כלפי ציבור, ואף אחד לא חושב שצריך להגדיר את הציבור הזה.

רשף חן: אומרים: יבוא המקרה, נזהה את הציבור, נצליח להבין מה זה ציבור.

תמר בונשטיין: אני אסביר למה לא טוב להשאיר מונח כללי שאפשר יהיה לעשות בו שימוש גמיש.

תמר בונשטיין: כשמדובר בחוק העונשין ובעבירה שעליה תהיה החמרה של העונש, האדם שמבצע את העבירה צריך לדעת מראש שמה שהוא עושה זאת עבירה.

תמר בונשטיין: הוא לא יכול להמתין עד שבית המשפט יעשה את מה שהמחוקק צריך לעשות וינסוך תוכן בתוך המונח קבוצה.

רשף חן: מה שאמרת עכשיו עומד בסתירה מוחלטת לספרים שלמים בתורת המשפט.

רשף חן: זאת גישה פוזיטיביסטית סופר קיצונית, כאילו אנחנו במאה ה-18.

רשף חן: פוזיטיביזם מוחלט - מה שלא כתוב בחוק אסור להעניש עליו.

ענת אסיף: אין עונשין אלא אם מזהירים.

רשף חן: מה זה הוצאת לשון הרע נגד קבוצה?

תמר בונשטיין: קודם כל, חוק לשון הרע הוא אזרחי במהותו, וזאת עבירה שדינה שנה מאסר.

תמר בונשטיין: כמעט לא משתמשים בה, אולי גם בגלל אי-הבהירות.

תמר בונשטיין: עכשיו אנחנו הולכים לעשות עבירה בחוק העונשין, שהוא החוק הפלילי המרכזי.

תמר בונשטיין: אדם צריך לדעת אם הוא מבצע עבירה או לא, ולא להמתין להכרעת בית המשפט.

יצחק לוי: החוק הזה בא לפתור בעיות קיימות, הוא לא בא להמציא דברים.

תמר בונשטיין: חבר הכנסת חן, אתה בוודאי מסכים שלא כל קבוצה ראויה להיות קבוצה שזקוקה להגנה.

תמר בונשטיין: קבוצת בית"ר ירושלים מול קבוצה אחרת - לא זקוקה להגנה.

רשף חן: אז בואו נוסיף פה תפיסות אידיאולוגיות.

רשף חן: כי אם אני הולך להרביץ לכל ליכודניק כי הוא ליכודניק, זה לא שונה מאשר אם אני מרביץ לערבי כי הוא ערבי.

ענת אסיף: אבל זה שונה אם אתה הולך להרביץ למישהו כי הוא חתך אותך בכביש?

רשף חן: כן, זה שונה.

רשף חן: הרי הרציו של החוק הזה הוא: אני שונא ליכודניקים, אז אני תופס את הליכודניק הראשון שנקרה בדרכי ונותן לו מכות.

מיכאל איתן: זה לא הרציו של החוק הזה.

מיכאל איתן: הרציו של מה שאתה מציע הוא הצעת חוק שמנסה לתפוס עבירות ממניעים אידיאולוגיים.

מיכאל איתן: כאן לקחנו קבוצות שבמציאות הישראלית אנחנו רואים אותן כקבוצות פגיעות ואנחנו מגינים עליהן.

עזמי בשארה: מדובר על קבוצות נתונות שנולַדתָ לתוכן, לא קבוצות שבחרת להשתייך אליהן.

עזמי בשארה: אתה מדבר על בחירות אידיאולוגיות.

עזמי בשארה: למשל, אני בחרתי להתלבש כך.

עזמי בשארה: זה סיפור אחר מאשר קבוצות מוצא.

מיכאל איתן: נולד להורים מקבוצה מסוימת, לא שאלו אותך בכלל, אבל כבר קיבלת את התווית.

עזמי בשארה: זה ההיגיון של החוק הזה, לכן מדובר פה על גזענות.

עזמי בשארה: אתה מדבר על השתייכות לקבוצה ממניעים אידיאולוגיים.

רשף חן: אני כופר בכך שזה ההיגיון של החוק.

רשף חן: ההיגיון של החוק הזה הוא התייחסות חמורה במיוחד ל-mens rea של העבריין.

רשף חן: אנחנו אומרים: היתה לך כאן כוונה פלילית שאנחנו רואים אותה כחמורה במיוחד.

רשף חן: אתה לא סתם התעצבנת על מישהו ורצית להרביץ לו.

רשף חן: אתה קיבלת החלטה שאתה שונא קבוצה, ולכן אתה מוצא אחד מהקבוצה - לא אכפת לך מי זה, לא מעניין אותך מי האדם, אתה לא יודע את שמו ואיפה הוא גר, זה לא אישי.

רשף חן: אתה פשוט רוצה להזיק לקבוצה הזאת.

רשף חן: לפי דעתי, זה ההיגיון של החוק.

יצחק לוי: כאשר ניסחו את החלק הפלילי של חוק העונשין החדש, ישבנו עם פרופ' פלר חודשים ארוכים, חודשים, שמנו לב לשיעור הענישה.

יצחק לוי: לכן בעיניי שיעור הענישה הוא מספיק.

יצחק לוי: ההיגיון בחוק הזה הוא לא הנושא האידיאולוגי ולא הנושא הגזעני אלא מציאות קיימת.

יצחק לוי: אם, למשל, המצב בארץ היה שאין עובדים זרים או שכל העובדים הזרים מקבלים יחס מצוין, לא היינו מכניסים פה עובדים זרים.

יצחק לוי: פה מדובר על צורך, על קבוצות שצריך להגן עליהן.

יצחק לוי: אין לנו צורך להגן עכשיו על אנשי ליכוד ולא על אנשי בית"ר ירושלים.

יצחק לוי: על אלה שיש צורך להגן - ישבו פה אנשים וניסחו ואמרו: זה מה שקורה כרגע.

יצחק לוי: לכן אני אתמוך בחוק הזה, אבל בהסתייגות אחת - שזה יהיה הוראת שעה.

יצחק לוי: אני לא חושב שהחוק הזה צריך להיות קבוע, אני חושב שאלו דברים שמשתנים, אני חושב שצריך לבחון אותם.

יצחק לוי: אני מציע הוראת שעה לחמש שנים, אני רוצה לראות מה יהיה המצב, יכול להיות שיהיה צורך להוסיף קבוצות או להוריד קבוצות.

עזמי בשארה: ההיגיון עד עכשיו הוא שאתה צריך להוסיף קבוצות.

יצחק לוי: אז אולי נצטרך להוסיף.

יצחק לוי: אין לנו כרגע שום כלל שמאפיין את הקבוצות האלה.

יצחק לוי: אלה לא קבוצות שנולדת לתוכן, זה לא קבוצות שהצטרפת אליהן, אלה הקבוצות שכיום יש צורך להגן עליהן מפני אלימות, מפני הטרדות, מפני אפליות.

יצחק לוי: יכול להיות שמחר זאת תהיה קבוצה אחרת שאנחנו לא מכירים היום, ויכול להיות שהמצב ישתנה.

יצחק לוי: לכן אני תומך בחוק, ואני מבקש להציע הצעה שאולי תתקבל ואולי תהיה הסתייגות - שהחוק הזה יהיה הוראת שעה לחמש שנים כדי שאפשר יהיה לבחון אותו מחדש.

יצחק לוי: לא נראה לי שהכפלה אוטומטית היא נכונה באופן קבוע, כי יש הבדל ענק בין להכפיל חצי שנה לבין הכפלה של שבע שנים.

תמר בונשטיין: זה עד עשר שנים.

יצחק לוי: טוב שקבעו מקסימום אבל בכל אופן, יש הבדל בין להגיד לאדם: במקום חצי שנה תשב שנה, או במקום ארבע שנים תשב שמונה.

יצחק לוי: יש פה פערים גדולים בהכפלת העונש.

יצחק לוי: כאשר שקלנו את מידת הענישה, העבירות האלה לא מצדיקות מידת ענישה כזאת.

יצחק לוי: אני יכול לקבל שהעניינים האלה מצדיקים מידת ענישה מחמירה בהוראת שעה.

יצחק לוי: אי אפשר לעשות פה הוראת שעה לתקופה של פחות מחמש שנים כי אלה דברים שלא נעצרים תוך שנה, לכן אני מציע שהחוק הזה יהיה הוראת שעה לחמש שנים.

עזמי בשארה: אני חושב שבהוראת שעה יש שתי בעיות - אל"ף, שהיא הופכת התופעה לחולפת.

עזמי בשארה: הלוואי שזאת היתה תופעה חולפת, אבל אי אפשר לעשות חוק לפי הלוואי.

עזמי בשארה: גזענות לא תופעה חולפת בחברה האנושית המודרנית מאז המאה ה-16.

עזמי בשארה: איך תקבל אם בגרמניה יעשו חוק נגד אנטישמיות בהוראת שעה.

יצחק לוי: אבל את הגזענות לקחנו בחשבון כשחוקקנו את חוק העונשין לפני שש-שבע שנים.

מיכאל איתן: טכנית, לקחנו סעיף הגזענות מחוק העונשין והכנסנו אותו לפה.

מיכאל איתן: שם זה לא היה הוראת שעה, עכשיו גם את הגזענות אתה הופך להוראת שעה.

יצחק לוי: אבל אתה מכפיל את העונש.

רשף חן: זה התחיל מזה שרצו להרחיב את ההגדרה של גזענות.

רשף חן: נטורי המילה "גזענות" אמרו:

רשף חן: אנחנו לא יכולים לפגוע בקדושת המילה.

עזמי בשארה: אני חושב שאי אפשר לעשות את הצעת החוק הזאת הוראת שעה, כי זה לא פתאום צורך שנוצר, פתאום אנחנו רוצים להכפיל את העונש.

עזמי בשארה: אני חושב שהצורך תמיד היה, רק הרגישות של המחוקק עלתה.

עזמי בשארה: לא אומרים שקודם לא היתה גזענות ועכשיו יש גזענות והיא תחלוף.

עזמי בשארה: היתה גזענות בישראל, רק הרגישות החוקתית בענייני זכויות אדם עלתה.

עזמי בשארה: לכן זאת לא תופעה חולפת.

רשף חן: מה עם נכים, למשל?

קרן ויינשל: אולי מרביצים לנכים כי קל יותר לתקוף אותם, אבל לא מתוך מניע של שנאה לנכים.

עזמי בשארה: הסיבה השנייה שבגללה אני נגד הוראת שעה - זה לא שהעניין החריף פתאום וצריכים הוראת שעה.

עזמי בשארה: אני חושב שזה ערך בחברה, אני חושב שהחוק הזה צריך להביע ערך נגד גזענות ועבירות נגד קבוצות כקבוצות.

עזמי בשארה: זה צריך להיות ערך מקובל בחוק העונשין, ולא חשובה שכיחות העבירה עצמה.

עזמי בשארה: צריך שזה יישאר בספר החוקים, זה לא צריך להיות הוראת שעה.

עזמי בשארה: זה ערך.

מיכאל איתן: חבר הכנסת יצחק לוי, מאחר שאני בטוח שבעוד חמש שנים עדיין תהיה חבר כנסת, תרשום ביומן, ניפגש עוד חמש שנים ואפשר יהיה לבטל את החוק, אם יהיה צורך.

מיכאל איתן: גם אם הצעתך שזו תהיה הוראת שעה לא תתקבל, עדיין שמורה בידך האופציה לבטל את החוק.

יצחק לוי: הוראת שעה מחייבת דיון חדש.

יצחק לוי: אני אתקן את הצעתי - בהפרדת הגזענות, אני רוצה שכל שאר החוק יהיה הוראת שעה.

הלית כהן: אני קראתי את הפרוטוקולים שדנו בהכנסת "מין" לתוך ההגדרה.

הלית כהן: אם אני הולכת להגדרה המילונית של המילה גזענות, מדובר בהשקפה שעמי העולם מחולקים למיוחסים ונחותים, ומבחינתי היה בסדר להשאיר את הדברים כמו שהם.

הלית כהן: ברגע שהמחוקק מרחיב את הגדרת הגזענות אבל לא מכניס את קבוצת המין, פה הבעיה.

רשף חן: נמנעו מלהרחיב את הגדרת הגזענות.

הלית כהן: הרחיבו והוסיפו "מחמת דת, קבוצה דתית, מוצא עדתי" וכו', אמרו שמחילים את זה גם על הרקע הזה.

הלית כהן: אני מבקשת להוסיף גם את קבוצת המין.

מיכאל איתן: אנחנו כבר דנו בזה.

מיכאל איתן: לא נקיים עכשיו דיון מחודש.

הלית כהן: הכוונה שלי לא לקיים דיון מחודש.

הלית כהן: כיוון שהוזמנתי לדיון, אשמח לנסות להבהיר משהו בקצרה.

הלית כהן: הדוגמאות שכל הזמן עולות הן בנושא של אלימות - שמרביצים לערבים כי הם ערבים.

הלית כהן: אבל גם עבירות שהן לא אלימות - רדיפה, השפלה, ביזוי, גילוי איבה.

הלית כהן: אני לא חושבת ששונה המצב אם אומרים לציבור עדתי "מוצצי דם", או אומרים לציבור הנשים "מוצצות דם", או שאומרים "שיישרפו כל הפמיניסטיות".

הלית כהן: יש חשיבות חינוכית, כפי שאמרת, יש חשיבות חברתית ויש חשיבות בהתוויית נורמות של תפיסת נשים, ועדיין בחברה הישראלית רואים את הנשים כמיעוט למרות שהן מעל 50% מהאוכלוסייה.

רשף חן: דיברת עכשיו על ביטויים ולא על מעשים.

רשף חן: את מחזירה אותנו לדיון הראשון.

הלית כהן: אני רוצה שלא יגידו אחר כך: מכלל הן לומדים על הלאו.

הלית כהן: המחוקק בחר להתייחס ספציפית רק לקבוצות האלה, אז לקבוצות האחרות זה לכאורה לגיטימי להתייחס בצורה כזאת.

מיכאל איתן: חס וחלילה.

ענת אסיף: אל תשכחי שאפליה בענייני מין בהחלט קיימת בחקיקה, וקיימות גם עבירות בעניין הזה.

הלית כהן: שעיקרן בעולם העבודה.

ענת אסיף: ובעולם המצרכים.

מיכאל איתן: הוועדה סברה שהפגיעות בנשים הן לא בגלל היותן נשים, אלא בגלל היותן יותר חלשות פיזית, או בגלל מתחים.

הלית כהן: משום שהתפיסה החברתית היא כזאת שמסווגת נשים כקבוצה יותר נחותה.

מיכאל איתן: אין כאן מצב שמישהו אומר: יש לי מאבק, אני רוצה להכחיד את הנשים מהעולם.

הלית כהן: אבל יש מי שאומר: שיישרפו כל הנשים הפמיניסטיות.

מיכאל איתן: יש גם נשים שאומרות: יישרפו כל הגברים.

אליעזר כהן: אתם מוסיפים דוגמאות, זאת אותה הבעיה.

רשף חן: יש לי שתי שאלות.

רשף חן: אחת, למה השימוש בביטוי עוינות ולא שנאה.

רשף חן: האם הביטוי שנאה לא היה מבהיר את הכוונה בצורה הרבה יותר ברורה?

קרן ויינשל: בהתחלה חשבנו לקרוא לזה עבירות שנאה כמו בכל העולם, אבל הביטוי "שנאה" היה נראה לנו חזק מדי.

רשף חן: אבל הוא מתאר את המצב בצורה טובה.

קרן ויינשל: זה לא תמיד שנאה, לפעמים אתה חושב שכל בני הקבוצה הם טיפשים.

רשף חן: אם אני חושב שכולם טיפשים, אני לא מרביץ להם בגלל זה.

מיכאל איתן: אנחנו נצביע.

מיכאל איתן: מי בעד להחליף את הביטוי "עוינות" ב"שנאה".

מיכאל איתן: בעד - רוב נגד - מיעוט

מיכאל איתן: הרוב בעד.

מיכאל איתן: נחליף את הביטוי "עוינות" ב"שנאה".

רשף חן: ראיתי שבמקומות שונים בעולם, כדי להתגבר על הבעיה שמפריעה לי, הוסיפו בהגדרה גם פילוסופיית חיים.

רשף חן: למשל, יש קהילת "אימן".

רשף חן: אין לה דת, אבל זאת דת מכל מובן אחר.

רשף חן: אני מבקש לגלות את אותה רגישות כפי שגילו בעולם ולהוסיף בהגדרה "פילוסופיית חיים".

מיכאל איתן: כמה עבירות בוצעו כלפי מישהו על רקע היותו חבר ב"אימן"?

רשף חן: יש פה עניין עקרוני.

מיכאל איתן: מי בעד התוספת "פילוסופיית חיים"?

מיכאל איתן: בעד - 1 נגד - 2

מיכאל איתן: ההצעה לא התקבלה.

מיכאל איתן: זה יירשם כהסתייגות.

קרן ויינשל: יש לי בעיה עם ההסתייגות הקודמת שהתקבלה.

קרן ויינשל: ההגדרה של גזענות מעטה יותר מהשנאה - רדיפה, השפלה, ביזוי, גילוי איבה, עוינות או אלימות.

קרן ויינשל: בביטוי "עוינות" איכשהו כללנו הכל.

קרן ויינשל: ברגע שאנחנו אומרים שנאה לגבי הקבוצות האחרות, זה קצת חמור יותר.

קרן ויינשל: אני לא בטוחה שזה יתפרש כך.

רשף חן: מבחינתי הרשימה הזאת היא שנאה.

רשף חן: את יכולה לכתוב את כל הרשימה הזאת גם פה.

מיכאל איתן: אני תמכתי בהצעתו של חבר הכנסת חן כי זה מתאים לעבירות השנאה בעולם.

מיכאל איתן: לכן זה מתאים.

ענת אסיף: גם בעולם יש הרבה מקומות שכתוב בכותרת hate ובהגדרה מדובר על hostility.

מיכאל איתן: אז אולי תסתפק רק בכותרת?

קרן ויינשל: נשנה את השם של סימן א'2 ל"עבירות בשל שנאה" ובשאר הצעת החוק נשאיר עוינות.

קרן ויינשל: רק אברר עם נסחית החוק, נוגה ענתבי, אם זה בסדר.

קרן ויינשל: בינתיים הוחלט בכותרת יהיה כתוב "עבירות שנאה" ובפירוט יהיה כתוב עוינות, אלא אם לנוגה ענתבי תהיה בעיה עם זה.

רשף חן: למה לא תגלו כלפי הציבור הלא דתי את אותה סובלנות שאני גיליתי כלפי הציבור הדתי כאשר נאבקתי שיעבירו החוק?

מיכאל איתן: הציבור הלא דתי לא נפגע משום דבר.

מיכאל איתן: לא שמעתי אף פעם שהרביצו לאדם כי הוא חילוני.

רשף חן: זה לא נכון.

רשף חן: לא שמעת על עובדות מדינה שמטרידים אותן בגלל שהן לובשות חצאית קצרה מדי?

יצחק לוי: זאת הטרדה מינית.

יצחק לוי: זאת לא הטרדה בשל השתייכות לקבוצה.

רשף חן: לא מכירים אותן.

רשף חן: מטרידים אותן בגלל שהן הולכות עם חצאית קצרה, זה אורח החיים שלהן.

ענת אסיף: אומרים להן שיבואו עם חצאית ארוכה, זאת לא עבירה.

ענת אסיף: זה ממילא לא היה נכנס לכאן.

רשף חן: ניסיתי לשכנע אתכם עוד פעם.

רשף חן: לא השתכנעתם, אני מגיש את זה כהסתייגות במליאה.

מיכאל איתן: מי בעד לקבוע שהחוק הזה יהיה הוראת שעה לחמש שנים, חוץ מהגזענות?

מיכאל איתן: הצבעה בעד - 1 נגד - 2

מיכאל איתן: ההצעה לא התקבלה.

יצחק לוי: אני מגיש את זה כהסתייגות.

מיכאל איתן: מי בעד העברת החוק לקריאה שנייה ושלישית?

מיכאל איתן: הצבעה בעד - 3 נגד - אין הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 82) (עבירות בשל עוינות כלפי ציבור), התשס"ה-2004, אושרה.

מיכאל איתן: הצעת החוק אושרה פה אחד, והיא תעבור למליאת הכנסת לאישור בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל איתן: תודה רבה.