ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 399, 2005-03-29 10:30

אמנון כהן: בוקר טוב אני פותח את הישיבה בנושא תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מיכסות לייצור פטמים לשיווק בשנת 2005), התשס"ה-2005.

אמנון כהן: עורכת הדין מיכל סגן כהן, בבקשה.

מיכל סגן-כהן: חוק המועצה לענף הלול מסמיך את שר החקלאות לקבוע בתקנות, לאחר התייעצות עם המועצה, את הקף הייצור הארצי של משק הלול.

מיכל סגן-כהן: שר החקלאות קבע תקנות להיקף ייצור מכסה לשנת 2004 ושנת 2005.

מיכל סגן-כהן: לגבי שנת 2004, במקור הגשנו לוועדה לפני תום 2004 את התקנות, נדמה לי שבחודש ספטמבר.

מיכל סגן-כהן: אנחנו ערים לזה שהכללים הם בעצם רטרואקטיביים לשנת 2004, הגשנו את זה באישור משרד המשפטים, כשלפי דרישת משרד המשפטים נוספה שם תקנה שקובעת סייג לאחריות כללית, והיא תקנה 7.

מיכל סגן-כהן: התקנה אומרת: "על אף האמור בתקנות אלה, לא יישא מגדל באחריות פלילית אם גידל פטמים לשיווק בשנת התכנון מעל המכסה האישית, שנקבעה לו לפי תקנות אלה".

מיכל סגן-כהן: אנחנו רואים חשיבות באישור הכללים האלה למען הסדר הטוב של הרישומים, וגם כיוון שחלק מהמגדלים מקבלים סובסידיות לפי חוק הגליל, והם מקבלים סובסידיות בשל מכסות שיש להם.

אמנון כהן: איך עבדו בשנת 2003?

מיכל סגן-כהן: פורסמו מכסות, כל שנה מפרסמים.

אמנון כהן: למה מאשרים את המכסות של 2004 בחודש ספטמבר?

אמנון כהן: למה אין תכנון שבספטמבר 2003 יקבלו אישור על המכסה של 2004, למה רטרואקטיבית?

מיכל סגן-כהן: יושב ראש הוועדה צודק, אנחנו ערים לזה.

מיכל סגן-כהן: בדרך כלל אנחנו משתדלים להביא את הכללים מוקדם יותר.

אמנון כהן: לא מוקדם יותר, שלושה חודשים לפני שמתחילה בכלל השנה.

מיכל סגן-כהן: אנחנו משתדלים לעשות את זה.

מיכל סגן-כהן: לעתים, אני מבינה שבגלל בעיות של תכנון זה מעט יותר קשה.

מיכל סגן-כהן: אבל המקרה הזה הוא חריג לחלוטין.

אמנון כהן: אני לא מאשר את 2004.

אמנון כהן: מה יש ב-2005?

אמנון כהן: גם לגבי 2005 יש בעיה, כי עברו כבר שלושה חודשים, מה עשיתם עד עכשיו?

אמנון כהן: איך אתם יכולים לעבוד בלי תוכנית?

אתי בנדלר: ומה עשו ב-2004 בלי כללים?

מיכל סגן-כהן: היעדר מכסה ארצית לא ניתן לחלק מכסה אישית .

מיכל סגן-כהן: אני מניחה שהמגדלים שיווקו פחות או יותר בהיקפים שהם שיווקו קודם.

לאה ורון: מה היה היקף השיווק ב-2004?

מרדכי הלפרין: 312,000 טון.

אמנון כהן: וב-2003?

מרדכי הלפרין: 304,000 טון.

לאה ורון: על אף שהמכסה המאושרת הייתה 180,000 טון?

מרדכי הלפרין: נכון.

אתי בנדלר: אלה היו תוספות אישיות ל-180,000?

סיוון הכטר: לא.

אמנון כהן: מה התכנון ל-2005?

מרדכי הלפרין: 320,000 טון.

לאה ורון: בתקנות רשום 300,000.

מרדכי הלפרין: תיקון, 320,000.

אתי בנדלר: זאת אומרת שהנוסח שבפני הוועדה הוא לא הנוסח שהשר מבקש שהוועדה תאשר?

מרדכי הלפרין: במסמך הזה השר מבקש להחליף את המספר 300,000 ב-320,000.

אמנון כהן: בדרך כלל פונים במכתב מסודר.

אמנון כהן: איפה הנייר?

טומי מנור: המשרד הגיש עוד בדצמבר בקשה ל-320,000.

טומי מנור: הייתה אמורה להתקיים פה ישיבה בדצמבר, שבוטלה.

טומי מנור: לפני הישיבה הזאת הכנסנו מכתב.

אמנון כהן: תדאג שאקבל עותק של המכתב עכשיו, כי אני לא רואה את זה פה.

לאה ורון: עברתי על הניירות בתיק, ומה שמצוי בפני הוועדה זה הבקשה ל-300,000 טון.

אמנון כהן: ממתי הבקשה?

לאה ורון: 15 בדצמבר 2004.

טומי מנור: אני מדבר על סוף דצמבר.

אמנון כהן: איך עובד היום השוק, ולמה רוצים לתת מכסות?

אמנון כהן: האם השוק לא יודע מה ההיצע והביקוש, כמה צריך בחג, כמה ביום רגיל?

אמנון כהן: האם זה לא עובד יפה.

אמנון כהן: הבנתי שהייתה רפורמה לפני כמה שנים, אז למה רוצים לחזור למכסות, למה זה טוב ולמה זה לא טוב?

טומי מנור: עד שנת 1994 היו מכסות כל שנה.

טומי מנור: נקבעה מכסה ארצית שחולקה במלואה.

טומי מנור: בשנת 1994 האוצר יזם רפורמה - - -

סיוון הכטר: בשיתוף עם משרד החקלאות.

טומי מנור: נכון.

טומי מנור: במסגרת הרפורמה נקבע שמועדון המגדלים נשאר סגור, אין מגדלים חדשים.

טומי מנור: נשאר מועדון סגור של מכסות, כדי לא להכניס גורמים חדשים.

טומי מנור: אבל, מי שנקבעה לו מכסה יכול לגדל מעל המכסה, לפי צו ששרי האוצר והחקלאות היו צריכים להוציא מידי שנה, שם הם קובעים כמה מותר לגדל מעל המכסה.

אמנון כהן: אם ברפורמה קבעו 180,000 טון, איך הגיעו ל-300,000?

טומי מנור: לא קבעו את זה ברפורמה.

טומי מנור: המצב כשהרפורמה נכנסה היה 180,000 או 170,000 טון.

טומי מנור: אמרו: נפתח את הענף, ניתן לאנשים לגדל מעל המכסה, נקבע כמה על ידי צווים וכנגד זה נעשה שני דברים.

טומי מנור: אחד, מגדלים קטנים, שיש להם מכסות קטנות ורוצים לצאת, נשלם להם פיצוי מהממשלה כדי שיצאו מהענף.

טומי מנור: דבר שני, הבטיחו רשת ביטחון למחיר.

טומי מנור: אם יש הצע גדול וכולם מגדלים ומשתוללים והמחיר נופל, יש רשת ביטחון, שעד הרשת הזאת משרד האוצר משלים את המחיר למגדלים.

טומי מנור: העסק הזה עבד עד שנת 96'.

טומי מנור: בשנת 96' משרד האוצר ביטל את רשת הביטחון.

טומי מנור: הפיצוי של המגדלים נבנה בצורה כזאת שהוא היה פיצוי מאוד קטן, ולכן המגדלים לא פדו את המכסות שלהם, כי נתנו להם פיצוי שלא פיצה אותם על אמצעי הייצור.

אמנון כהן: מה קרה מאז 96'?

טומי מנור: יש קבוצה של מגדלים, שהגדילו את הייצור שלהם לאט לאט, בינתיים האוכלוסייה גדלה, הייתה עלייה.

אמנון כהן: מה קרה למגדלים הקטנים?

טומי מנור: חלקם הפסיקו לגדל.

אמנון כהן: ממה הם מתפרנסים היום?

טומי מנור: או שמישהו אחר מגדל את המכסה שלהם ונותן להם תשלום - - -

אמנון כהן: הם מוכרים את המכסה למישהו אחר?

טומי מנור: הם יכולים למכור אותה, אבל אין לה היום ערך בגלל שכל אחד יכול לגדל מעל המכסה.

טומי מנור: מצד שני, גם הפיצוי שבזמנו הוצע – שהיום לא קיים כבר, הוא היה רק עד שנת 96' – גם הוא לא הספיק.

טומי מנור: הם נשארו עם מכסה שלא שווה שום דבר.

טומי מנור: הענף הזה נקלע לסחרחורת של מחירים, המחירים עולים ויורדים.

טומי מנור: כשהמחירים יורדים החקלאים פושטים את הרגל, כשהמחירים גבוהים הצרכנים משלמים יותר.

טומי מנור: למעשה אין תכנון, הכמות של 180,000 טון לא משקפת, כמו שאדוני רואה.

טומי מנור: באנו לוועדת הכלכלה לפני שנתיים, אמרו לנו: לא יכול להיות מצב שתעשו "תכנון" של 180,000 טון, כל אחד יכול לגדל מעל המכסה, כשהייצור הוא בעצם 300,000, 290,000 או 310,000 טון.

טומי מנור: תבואו אלינו עם תוכנית מסודרת, שאתם מחזירים את הענף הזה לתכנון עם הכמויות הנכונות כדי שיהיה משהו אמיתי שאנחנו מגלגלים אותו.

טומי מנור: בשנתיים האחרונות המועצה, משרד החקלאות והמגדלים מנסים לעשות.

טומי מנור: זה מהלך קשה, משום שיש מגדלים שכבר יצאו וצריך לפצות אותם, יש מגדלים חדשים שמגדלים על חשבון הקודמים - - -

אמנון כהן: עדיין יש את אלה שיצאו?

טומי מנור: הם יצאו, נשארו בלי כלום.

טומי מנור: חלקם משכירים את הלולים, לחלקם יש מגדלים אחרים שמגדלים את המכסה שלהם ומשלמים להם.

טומי מנור: יש כל מיני מצבים שאנחנו רוצים לחסל אותם ולמנוע אותם, כדי שיהיה מצב בו מי שמגדל יקבל מכסה, ייצר, המשק יהיה מתוכנן, הכמות תהיה תואמת את הייצור, והמחירים יהיו ברמה שלא מתנדנדת כל הזמן למעלה ולמטה, ותהיה יציבות בענף הזה.

טומי מנור: זאת כל הכוונה של המהלך הזה.

טומי מנור: מדוע הכללים של 2004 התאחרו?

טומי מנור: בגלל שניסינו כבר ב-2004 לגבש את הרפורמה הזאת.

אמנון כהן: כלומר ביטול הרפורמה הקודמת.

טומי מנור: הרפורמה מ-96' היא כבר בת עשר שנים.

טומי מנור: מאחר שלא הצלחנו להגיע בעוד מועד עם משהו מוסדר, באנו בספטמבר 2004 רק על מנת להשאיר את המצב כמו שהוא, כדי שמי שיש לו מכסה היא תישמר, מי שקיבל סובסידיה מהאוצר עבור המכסה שלו, שלא ייווצר מצב שהוא יקבל סובסידיה עבור אין מכסה.

טומי מנור: מספטמבר זה מונח עד היום, לכן באנו, בסיוע משרד המשפטים, בבקשה לאשר רק על מנת שהרישום יישאר, ולא יישאר איזשהו ואקום בין המכסות שהיו רשומות ב-2003 לבין 2004.

אתי בנדלר: מה יקרה אם יהיה ואקום?

טומי מנור: הבעיה היחידה היא נושא הסובסידיות.

טומי מנור: בחוק הגליל כתוב שמגדל יקבל סובסידיה עבור מכסתו, אם לא נקבעו מכסות, אז מכוח מה הוא קיבל סובסידיה?

טומי מנור: לדעתי, זאת הבעיה שזה אמור לכסות, וגם איזשהו רצף, כדי שלא ייווצר חלל בשנת 2004.

טומי מנור: מבחינת המכסות – לא נורא.

אתי בנדלר: מבחינת המכסות אפשר להסתמך ב-2005 על 2003 או משהו אחר, אין עם זה בעיה.

אתי בנדלר: האם אתה מצהיר כאן, שאם הוועדה לא תאשר את מכסות 2004 ניתנו סובסידיות שלא כדין?

טומי מנור: אני לא אומר את זה, אני אומר שפורמלית עלולה להיות טענה כזאת.

טומי מנור: זה כסף של האוצר, אם הוא אומר שמבחינתו זה בסדר, אז אין בעיה.

טומי מנור: לגבי 2005, שזה הנושא החשוב, אנחנו מרימים את המכסה הארצית מ-180,000 טון ההיסטוריים ל-320,000 טון.

טומי מנור: זה המספר ששר החקלאות מבקש שהוועדה תאשר, לאחר ששבנו ובדקנו את סך כל השיווק ב-2004, נתון שלא היה לנו בדצמבר 2004.

טומי מנור: היום יש לנו את הנתון המלא, ואנחנו מבקשים לאשר 320,000.

אמנון כהן: מה זה עושה לצרכן כאשר השוק היה פתוח ולא היו מכסות, כל אחד גידל כמה שהוא רוצה, בתקופה מסוימת השוק היה מוצף וכנראה כתוצאה מזה המחירים ירדו, ותקופה מסוימת היה חוסר והמחירים עלו.

אמנון כהן: איך זה משפיע על הצרכן, מבחינת מחירים, עם התקנות ועם רפורמה?

מרדכי הלפרין: מאותו רגע שניתנה אפשרות למגדלים, שיש להם מכסה, להגדיל את מכסתם בלי שום הגבלה היו כאלה שעשו את זה וגרמו בכך לעודפים גדולים מאוד בתקופות מסוימות בשנה.

מרדכי הלפרין: ההיצעים האלה גרמו לכך שמגדלים אחרים, קטנים יותר, פשטו את הרגל.

מרדכי הלפרין: התופעה הזאת החלה לפני כעשר שנים והיא נמשכת עד היום.

מרדכי הלפרין: לפני שלושה חודשים, גידלו המגדלים הגדולים הרבה מעבר ליכולת הקיבול של השוק, המחירים צנחו ולא הגיעו לכדי מחיר העלות שעולה לחקלאי לגדל את העופות, ונגרמו נזקים לחקלאים.

מרדכי הלפרין: יש מאות חקלאים שיצאו לפני שלושה חודשים ממעגל הייצור, כי הם לא עמדו בתשלומים של התערובת של האפרוחים.

מרדכי הלפרין: העובדה הזאת גורמת לכך שהמחיר הסופי לצרכן יהיה כל הזמן בתנודות.

מרדכי הלפרין: לפני שלושה חודשים, היות ומשך הגידול של מדגר פיטום הוא קצר מאוד – 42 יום – הרי שברגע שהיה משבר, לקראת הגידול שמסתיים היום לא נכנסו כבר מספיק מגדלים לשוק מפחד, היות והשוק הזה לא יציב.

מרדכי הלפרין: היום, המחירים לצרכן גבוהים במידה כזאת, שהיום אנחנו עומדים בערב פסח, צריכים לספק כמה שיותר סחורה לשוק, והמחיר לקילו חי משתנה כל יום, הולך וגדל, ונכון להבוקר הוא מעל שישה שקלים, בעוד שלפני שלושה חודשים הוא ירד כמעט לרמה של שלושה שקלים.

מרדכי הלפרין: הדבר הזה משחק לא לטובת הצרכן הסופי, ודאי לא לטובת החקלאי, גם לא לטובת היצרנים, שגם הם, באותם שבועות של משבר שהיה לפני שלושה חודשים, הפסידו בהיקף הכללי של השוק כ-50- 60 מיליון שקלים.

מרדכי הלפרין: לכן, כדי לשמור על מחיר יציב לצרכן וגם כדי לשמור על החקלאים ועל היצרנים, יש צורך לייצב את השוק הזה, ומהר.

אמנון כהן: בכמה חקלאים מדובר?

מרדכי הלפרין: היום לצערנו, מתוך אלפי חקלאים, שהיו לפני 10 שנים, נכון לרגע זה יש בסך הכל כ-700 יצרנים, מהם 540 במושבים, 160 במגזר הקיבוצי.

אמנון כהן: התקנות האלה יגדילו את הכמות של המגדלים?

מרדכי הלפרין: התקנות האלה קודם כל אמורות לשמור את המצב לפחות כמו שהוא, כדי לא להרע את המצב מכאן ולהבא.

מרדכי הלפרין: הגענו לדקה ה-90, ואם לא נעצור את הסחף הזה אנחנו לא יכולים לדעת מה יקרה בעוד שנה.

מרדכי הלפרין: אם התקנות האלה לא יאושרו, עלול מאוד להיות שנמצא את עצמנו בעוד שנה עם חצי מכמות היצרנים, מפני שכל הענף הזה מרוכז אולי בידי כמה עשרות בודדים, ובוודאי שזה לא טוב.

אמנון כהן: איך מתחלקת המכסה של 320,000 טון?

מרדכי הלפרין: כתוב בתקנות שהמכסה הזאת מצד אחד שומרת על אותם אלה שיש להם את המכסות, עד היום אנחנו לא לוקחים מאף אחד מכסה.

מרדכי הלפרין: אותם 173,000 טון מכסות היסטוריות נשארות, ומעבר לזה אנחנו נותנים לכל מי ששיווק בשנת 2004 את מה שהוא שיווק כמכסה זמנית.

מרדכי הלפרין: הגענו לנוסחה הזאת אחרי שנה שלמה של דיבורים והבנות, שהושגו לא בדרך קלה אלא אחרי הרבה ויכוחים.

מרדכי הלפרין: הנוסחה הזאת מוסכמת היום על כל מי שמתעסק בענף.

אמנון כהן: מי זה כל מי שמתעסק בענף?

אמנון כהן: החקלאי הפשוט, הקטן, שמקבל מכסה הכי קטנה, אני דואג שהוא לא ייפגע.

אמנון כהן: שלא יקרה שהגדולים, המקושרים, אלה שיש להם את החברים, יקבלו את כל המכסות המיותרות ההן, והחקלאי הקטן שאין לו אף אחד, לא מספיק ששלוש, ארבע שנים הוא לא עושה שום דבר כי הוא לא יכול, גם עכשיו לא יקבל שום דבר.

אמנון כהן: איך אני דואג לו?

אבשלום וילן: ההצעה הזאת מגנה עליו.

אמנון כהן: הנוסחה הזאת מקובלת על החקלאי הקטן?

אמנון כהן: איך אני יודע?

מרדכי הלפרין: מקובלת מכיוון שהיא מטיבה את מצבו.

מרדכי הלפרין: נכון לרגע זה אין לו כלום.

מרדכי הלפרין: יש עוד נקודה שעוד לא מוסכמת, ואמרנו שלגביה ננסה להגיע להסכמה במשך הקרובים, וזה האם וכיצד יינתן פיצוי לאותם מחזיקים בכ-60,000 טון מתוך ה-173,000 ההיסטוריים, שיצאו ממעגל הייצור אבל עדיין המכסה רשומה על שמם, והם צריכים להחליט האם לחזור לענף או לצאת ממנו, לקבל פיצוי או לא לקבל פיצוי.

מרדכי הלפרין: זאת נקודה שעדיין לא מוסכמת עם החקלאים הגדולים, בעיקר עם המגזר הקיבוצי.

מרדכי הלפרין: יש כמה וכמה הצעות, ובסופו של דבר תתקבל הצעה מוסכמת גם לעניין הזה.

אמנון כהן: בין 180,000 ל-320,000 יש הפרש.

אמנון כהן: את ההפרש הזה אתה אומר שתיתן לפי שנת 2004.

מרדכי הלפרין: נכון, למי שייצר בפועל.

אמנון כהן: אבל עכשיו רוצה להיכנס מישהו שייצר כמות קטנה מאוד, הוא רוצה לגדול בעוד קצת, איך הוא בא לידי ביטוי?

מרדכי הלפרין: יש לו את המכסה ההיסטורית שלו.

מרדכי הלפרין: אם הוא לא גידל בשנים האחרונות - - -

אמנון כהן: הוא מכר את המכסה שלו, השכיר אותה, לא השתמש בה, ועכשיו הוא כן רוצה לחזור, בגלל התקנות האלה, שאתה אומר שמסדירות את הנושא הזה.

אמנון כהן: איך הוא יקבל?

מרדכי הלפרין: הוא לא יוכל לגדול.

אמנון כהן: למה?

מרדכי הלפרין: מכיוון שהוא לא ייצר בשנים האחרונות.

אמנון כהן: אבל אני רוצה שהוא לא ייפגע.

מרדכי הלפרין: אם נקבל את הכללים הוא לא יפגע.

מרדכי הלפרין: נכון לרגע זה, כשהכללים האלה עדיין לא בתוקף, אותו חקלאי שתיארת מחזיק משהו על הנייר, שלא שווה פרוטה אחת.

מרדכי הלפרין: הוא לא ייצר, הוא לא עשה שום שימוש, הוא גם לא יכול לעשות עכשיו שום שימוש במכסה הזאת, הוא לא יכול למכור אותה מכיוון שאין לה שווי.

מרדכי הלפרין: אם אין משהו שמגביל אז אין מכסות, ואם אין מכסות אז גם אין שווי לאותה מכסה היסטורית שלו.

מרדכי הלפרין: ברגע שהכללים ייכנסו לתוקף, נתנו שיווי למכסה ההיסטורית שלו, ואנחנו צריכים למצוא את הדרך המוסכמת על ידי כולם, איך אנחנו מפצים אותו על אותה מכסה היסטורית, אם הוא לא רוצה לחזור למעגל הייצור.

אמנון כהן: הוא רוצה להגדיל.

אמנון כהן: הוא אומר: ב-10,000 טון שהיו לי לא כדאי לי לייצר, אבל אם תיתן לי מכסה של 20,000 זה שווה עבודה.

מרדכי הלפרין: אני לא מנסה להסתיר שום דבר.

מרדכי הלפרין: בהתאם לכללים האלה ולהסכמות שיש, הוא לא יוכל להגדיל.

אמנון כהן: אין לי בעיה שיתפרנסו, אבל אני צריך לדאוג לאחד שאין לו אף אחד, שאין לו חברי מרכז, אין לו אנשי ש"ס.

טומי מנור: בדרך כלל כשלוקחים ענף כלכלי כלשהו ומנסים להסדיר אותו, חייבים לצלם את המצב הקיים ולתת לפחות למי שהיה פעיל את מה שהוא ייצר, כי הוא השקיע באמצעי ייצור, זאת הבעיה.

טומי מנור: מי שלא גידל, מחזיקים אותו בחזקה של מישהו שבשלב זה לא רוצה לגדל.

טומי מנור: אם הוא ירצה לגדל ולגדול, עדיין יש סעיף בתקנות, סעיף 8, שיש סמכות במקרים מיוחדים למי שלא גידל, אבל רוצה לגדל ומראה שהגדיל את אמצעי הייצור - יש לזה מקום לפי הסעיף הזה.

אמנון כהן: לא הבנתי מה זה "להנחת דעתם".

מרדכי הלפרין: אם יש חקלאי שלא גידל X שנים והוא רוצה לחזור למעגל הייצור, הוא מראה שהוא משקיע באמצעי ייצור: לול, וכולי.

אמנון כהן: תן לו את האפשרות, שיידע שאם הוא משקיע הוא יקבל.

אמנון כהן: פה זה לא מוסדר.

איציק בן דוד: לגבי השאלה האחרונה שלך, אותם יצרנים קטנים ולא פעילים, שאתה מתייחס אליהם, קשה לי להניח שבמציאות היום חלקם יחזרו למעגל הייצור.

איציק בן דוד: סביר יותר להניח שהם ייכללו באותו מערך של פיצוי לאותם מגדלים, שלא נכנסו במסגרת הפיצוי שניתן ברפורמה ב-94', ושלגביהם יושג אולי הסדר פנים ענפי לגבי יציאתם מהענף.

איציק בן דוד: מעבר למה שציין היועץ המשפטי, אותם יצרנים קטנים – אם כי זה לא סביר – יש כלים במערכת שמאפשרים ליצרנים לגדול.

איציק בן דוד: לעצם הנושא, נכון שבשנת 94' הונהגה רפורמה שאחת המטרות העיקריות הייתה ייעול הייצור ומתן אפשרות למגדלים להגדיל את יחידות הייצור ויש יתרונות לגודל.

איציק בן דוד: לשם כך נקבע ששר החקלאות ושר האוצר יוכלו להוציא מידי שנה צו ייצור מעבר למכסה, שיאפשר למגדלים לייצר מעבר למכסה.

איציק בן דוד: המשמעות השניה הרפורמה, מעבר למשמעויות הכלכליות, היא שלא הוחלט על ביטול התכנון, כלומר משטר התכנון בענף נשאר.

איציק בן דוד: הראיה היא שבכל שנה היו מביאים לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת אישור כללים, שהיו תואמים את היקף המכסה שהייתה בשנת 94', אולי היא עודכנה ב-96', וניתן אור ירוק למגדלים לייצר מעבר למכסה, בלי שזה נחשב לדבר עבירה.

איציק בן דוד: במשך השנים הענף גדל, תוך עשר שנים הוא צמח בלמעלה מ-180,000 טון.

איציק בן דוד: הענף התייעל, נקבעו דפוסי צריכה חדשים, סוגי המוצרים שהוצעו לצרכן השתפרו מאוד, ונוצר פער לא הגיוני בין היקף הכללים שהובאו לאישור ועדת הכלכלה לבין הייצור בפועל.

אמנון כהן: צריך לשנות רק את הכמות?

איציק בן דוד: זאת נקודה ראשונה, בגלל שלא הוחלט על ביטול התכנון.

איציק בן דוד: יושב-ראש הוועדה הקודמת דרש שתיעשה התאמה בין הקף המכסה הארצי להיקף הייצור הקיים.

איציק בן דוד: הדרך להקצות את ההפרש הזה הוא להקצות את המכסות האלה חזרה ליצרנים.

איציק בן דוד: הסיבה העיקרית לחזרה למשטר של הקצאת מכסות פרטניות שנגזרות מהתאמה של היקף המכסה הארצית זה למנוע את התופעות של תנודות חריפות גם בכמויות וגם במחירים, שאפיינו את השלוחה הזאת בשנים האחרונות.

איציק בן דוד: זה לא רצוי, וזה כמובן פגע ברווחיות של המגדלים.

אמנון כהן: המספר הזה, שאתם רוצים, 300,000 טון, הוא רק יגדל?

איציק בן דוד: קודם כל יש בקשה להגדיל את זה ל-320,000 טון.

אמנון כהן: ואם יהיה מצב שמספיקים רק 280,000 טון?

איציק בן דוד: יבואו בבקשה להקטין את המכסות, אפשר לשנות את זה גם במהלך השנה.

איציק בן דוד: הקישו פה שהרפורמה גרמה לכך שמספר היצרנים ירד מ-3,000 בערך ל-700 - - -

אמנון כהן: אתם טוענים שהרפורמה של הממשלה נכשלה.

איציק בן דוד: מהבחינה של התייעלות ויתרונות לגודל הרפורמה הצליחה, אבל יש מקום לקבע את מסגרת הייצור על מנת למנוע את התנודות בייצור ובמחירים.

איציק בן דוד: יחד עם זאת יש בחוקי המועצה כלים לא מעטים שמאפשרים את המשך תהליך ההתייעלות בענף במובן זה של אפשרות ניוד מכסות וייצור משותף, כך שהאפשרות להמשיך ולגדול אפילו במסגרת המכסה הקיימת היא קיימת והיא בלי מגבלות.

איציק בן דוד: החשש של האוצר היא שפה תיבלם איזו מגמת התייעלות.

אבשלום וילן: ברמה האישית אני תומך בתקנות, אני חושב שמועצת הלול והמגדלים הולכים לכיוון נכון.

אבשלום וילן: יש בעיה בסיסית בחקלאות, וזה הוויכוח הגדול עם האוצר לדורותיו.

אבשלום וילן: לפני שבוע היה דיון על הפטור בהגבלים העסקיים, בגדול זה אותו קו חשיבה.

אבשלום וילן: בחקלאות אתה לא יכול להרשות, מבחינת הצרכן, את הפיקים האלה, שפעם יש ופעם אין.

אבשלום וילן: אני לא צריך לספר לך מה קורה בפסח או בראש השנה, כשיש פתאום צריכה מסיבית של עופות, כאשר אתה נתון לפיקים האלה.

אבשלום וילן: אותו דבר זה מצד המגדלים.

אבשלום וילן: מיהם אותם 3,000?

אבשלום וילן: הייתה החלטה לאומית, לולים ישבו בגליל, במקומות מרוחקים, זאת הייתה פרנסה לתושבים שהגיעו.

אבשלום וילן: ברגע שעשו רפורמה וירדו מ-3,000 מגדלים ל-700, המשק השיתופי, הקיבוצי, פחות נפגע משום שהוא עבד ביחידות גדולות, מי שנפגע זה הרבה מאוד חקלאים קטנים, וצמחו חקלאים מאוד גדולים בתחום הזה.

אבשלום וילן: בצדק אתה שואל איך מתחלקות המכסות, ופתאום מ-180,000 עולים ל-320,000 - - -

אמנון כהן: ומספר החקלאים ירד.

אבשלום וילן: יש כמה עשרות חקלאים, תעשיינים גדולים, שעשו הרבה כסף מזה.

אבשלום וילן: אתה שואל אותי אם ההפרטה הזאת הייתה נכונה?

אבשלום וילן: בעירבון מאוד מוגבל, כי בשוליים האלה נכנסו כמה גדולים, יצאו הרבה קטנים, מושבניקים שלא יכלו להתפרנס, ויש פה עדיין ויכוח מה יעשו עם ה-60,000 טון של מכסות הייצור שהיו להם, ועכשיו הם לא מייצרים.

אבשלום וילן: אל תשכח מה שאמר היועץ המשפטי, שלהשקיע בלול, גם מי שיש לו לול קיים ורוצה להכשיר אותו, זה הרבה כסף.

אבשלום וילן: אם זה נתון לפיקים של מחירים, לא בטוח שעושים את זה.

אבשלום וילן: זאת הבעיה בחקלאות, אלה תהליכים ארוכים, ולכן יש אינטרס עליון לנו, כוועדת כלכלה, כמגני הצרכן, שבפסח, בראש השנה ולאורך השנה כולה הצרכנים יעמדו בפני מחיר פחות או יותר קבוע, עם תנודות קלות.

אמנון כהן: בפסח יש מחיר אחר, ובאמצע השנה מחיר אחר.

אבשלום וילן: כל הגידול של הפטם הוא 48 יום, 46 יום – תלוי במגדל ובניצולת המזון, אבל זה כלום.

אבשלום וילן: לכן, הפיקים מאוד מסוכנים.

אבשלום וילן: לתכנון יש יתרון, הוא מונע את הפיקים, אתה לא יכול לשחק.

אבשלום וילן: לכן צריך ללכת לכיוון כי זה כשל שוק קלאסי.

אבשלום וילן: זה ככה בחלב, עופות, פירות וירקות.

אמנון כהן: איך אני מגדיל את כמות החקלאים שיתפרנסו מזה?

אבשלום וילן: המצב הקיים הוא די סטטי, הרפורמה נעשתה לפני 11 שנים.

אבשלום וילן: עכשיו הם אומרים: נצלם מצב קיים, נאפשר גם למי שרוצה לחזור – כאלה יהיו בודדים.

אבשלום וילן: הם רוצים להגיע למצב לפדות את המכסות של אלה שיש להם ולהוציא אותם, זה לא פשוט ועוד לא הגיעו לפתרון, כי צריך פה רבה כסף.

אבשלום וילן: זה שומר על הקיימים, זה מאפשר את התהליך שהם לא יצאו.

אבשלום וילן: במצב הקיים אתה שומר על מי שמייצר.

אבשלום וילן: לכן, ברגע שהם הגיעו להסכמה בתוך המועצה, הייתי מאשר את זה.

אבשלום וילן: יש לי ויכוח אידיאולוגי עם האוצר.

אבשלום וילן: אני טוען שבלי תכנון בחקלאות גם החקלאים מפסידים וגם הצרכן.

אמנון כהן: הרפורמה נעשתה בתיאום עם משרד החקלאות.

אבשלום וילן: היו עוד כמה רפורמות כאלה, למשל בפרדסים.

אבשלום וילן: תראה מי מחזיק היום את הפרדסים הגדולים בארץ, מה קרה לתפוזים הישראלים.

אבשלום וילן: יש לי ויכוח מאוד גדול מה זאת הפרטה בחקלאות, איך היא נעשית, איך שומרים על אינטרסים לאומיים.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה, נתווכח על זה במסגרת יום עיון, עכשיו אני מציע לאשר את זה.

אמנון כהן: תודה, בבקשה מר זהרי.

שאול זהרי: אני מקיבוץ מפלסים.

שאול זהרי: הרפורמה התחילה בשנת 94', ובמעמד ראש הממשלה ז"ל, רבין, נחתם ההסדר.

שאול זהרי: בהסדר הזה נאמר שהרפורמה תופסת לשנים 94', 95' ו-96', משחררים את המכסות, והסעיף האחרון היה פדיון מכסות של מגדלים קטנים, עד 50 טון.

שאול זהרי: באותה תקופה גידלו בארץ מ-15 טון לשנה עד 650 טון לשנה.

שאול זהרי: האוצר שילם 1.35 שקלים לסדר גודל של 1,500 טון.

שאול זהרי: בשנת 99' – 2000 מנכ"ל משרד החקלאות, יוסי ישי, שלח מכתב למגדלים, שהם ברובם מהסקטור המושבי, שהיות והם לא נרשמו לפדיון כפי שנכתב בהסכם - שהיה צריך להיות עד 30 יום מרגע שהוכרז על פדיון מכסות - המשרד והאוצר הסכימו לשלם 50 אגורות לקילו לכל אחד שרוצה להעביר את מכסתו ולוותר בכלל על גידול עופות.

שאול זהרי: בזה הרפורמה נכשלה, משום שהיא לא שילמה.

שאול זהרי: לכן הממונה על מועצת הלול מחפש פתרונות על מנת שהחקלאים ישלמו למגדלים האלה את מה שהממשלה הבטיחה בהסדר שנחתם בנוכחות שני שרים, שני מנכ"לים וראש הממשלה.

שאול זהרי: לגבי התכנון, אני לא יודע אם מגדל שהיה יכול להמשיך לגדל 20 טון בשנה, עם או בלי תכנון היה יכול להתקיים ולהמשיך לגדל, מפני שהטכנולוגיות השתנו.

שאול זהרי: בתקופה ההיא, המשחטה ששחטה הכי הרבה בארץ שחטה סדר גודל של 15,000 טון.

שאול זהרי: היום המשחטות הגדולות שוחטות ממוצע של 29,000 עופות ליום במשמרת אחת.

שאול זהרי: פעם שחטו עד 35 עופות לדקה, היום שוחטים בין 100 ל-120.

שאול זהרי: לכן, צריכים אחידות בפטם שנכנס לליין, ואת זה משיגים רק בלולים שיש להם כמות מסוימת של עופות שיכולים לספק כמות של 50,000 ביום למשחטה משני מגדלים.

אמנון כהן: זה אומר שאין מקום לקטנים.

שאול זהרי: זה לא שאין מקום, הקטנים האלה גדלו מפני שהם התאחדו בהתארגנויות עם משחתות או מדגרות, שהשקיעו.

שאול זהרי: כל דונם לול במתכונת החדשה – ולא בונים אחרת – עולה בין 600,000 ל-650,000 שקלים.

שאול זהרי: היום עובדים עם לולים עם אוויר מאולץ, שמאפשר לגדל יותר אפרוחים על מטר.

שאול זהרי: אנחנו מוצאים את הפטמים בסדר גודל של 2.2 קילו אחרי 42 יום, לעומת 48 ו-50 ימים בתחילת הרפורמה.

שאול זהרי: זאת אומרת, יש התפתחות שרק משק יעיל, שיש לו את המתקנים המודרניים ביותר יכול להוציא את העופות.

שאול זהרי: לעניין המחירים, לא שמישהו החליט שלא יהיו אפרוחים.

שאול זהרי: קרתה תקלה, השנה שש להקות של רבייה נשחטו בהוראות רפואיות, מפני שהן חלו במחלה שאסור לגדל את האפרוחים שלהן.

שאול זהרי: אז, באופן פתאומי, 100,000 ביצים ליום ירדו לטמיון, ואלה חסרים בשוק.

שאול זהרי: אז לא משנה אם יש תכנון או אין תכנון, מפני ששחטו את העופות האלה בתקופה של חודשיים.

שאול זהרי: אין אפרוח, ואז המחיר עולה.

שאול זהרי: בתקופת הרפורמה היינו מגדלים ארבע פעמים בשנה, זה מה שהתכנון ההוא איפשר למגדל במסגרת המכסה.

שאול זהרי: היום אנחנו מגדלים שש פעמים בשנה, ויש משקים או אזורים שכבר מגיעים לשבע, בגלל ההתייעלות שלהם.

שאול זהרי: אנחנו היום עובדים ב-85% על עוף טרי, לעומת 85% של עוף קפוא בתקופת הרפורמה.

אמנון כהן: התקנות האלה, אתה מסכים אתן או לא?

שאול זהרי: אני מסכים, אבל רציתי להבהיר.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נציגת האוצר, בבקשה.

סיוון הכטר: קודם כל אני רוצה להבהיר שהתקנות האלה הן לא שינוי מינורי, הן שינוי מאוד מהותי של המצב הקיים.

סיוון הכטר: נכון להיום, אפקטיבית אין תכנון בענף, והמשמעות של התקנות האלה היא חזרה לתכנון, למשטר מכסות והרחבה משמעותית מאוד של סמכויות מועצת הלול.

אתי בנדלר: אולי את יכולה לעמוד על ההבדלים בין 2003, שהיו תקנות שהוועדה אשרה והן פורסמו, ולבין מה שמוצע עכשיו, שאת אומרת שזה שינוי.

סיוון הכטר: השינוי המהותי בתקנות האלה נובע משני סעיפים מרכזיים.

סיוון הכטר: סעיף אחד זה הגדלת המכסה ל-180,000 ל-300,000 טון, ל-320,000 טון אני אפילו לא מתייחסת, מפני שלא ידענו מזה, זה לא עבר אלינו, לא עבר להתייחסותנו.

סיוון הכטר: זה מבטל לחלוטין את כל הנושא של גידול מעל המכסה, שזה מה שנתן את הגמישות בענף, זה מה שאפשר את ההתייעלות ואת הגדלת יחידות הייצור, וזה מה שאפקטיבית גרם לזה שלא היה תכנון בענף.

אתי בנדלר: למה זה גרם אפקטיבית לכך שלא יהיה תכנון?

יצחק וקנין: כנראה שהיא לא שמה לב למה שהיא אומרת.

אבשלום וילן: היא אומרת את האמת.

סיוון הכטר: ההשפעה היחידה שהייתה היא חוסר אפשרות למגדלים חדשים להיכנס.

סיוון הכטר: לגבי כל אותם מגדלים שכבר היו בענף לא היה תכנון אפקטיבי משום שלא הייתה מכסה אפקטיבית, הם יכלו לגדל כל כמות שהם רצו.

אבשלום וילן: המטרה הייתה להקטין את מספר המגדלים, כי היו הרבה מגדלים קטנים.

סיוון הכטר: אגיע לרפורמה ואדבר על זה.

סיוון הכטר: דבר נוסף, זאת פסקה 10, שמדברת על איסור גידול עודף.

אמנון כהן: ניכנס לתקנות אחר כך.

אמנון כהן: תסבירי לי במאקרו למה אתם מתנגדים.

סיוון הכטר: הרפורמה נחתמה ביולי 93' בין משרדי האוצר והחקלאות, וביטאה מדיניות ממשלה, והייתה בשיתוף פעולה.

סיוון הכטר: המשמעות של הרפורמה הייתה אפשרות לגידול מעבר למכסה, המשמעות היא אפקטיבית ביטול המכסות.

סיוון הכטר: במקביל, הוחלט ברפורמה הזאת על פדיון מכסות הפורשים.

סיוון הכטר: פדיון המכסות הוגדר מראש לתקופה מסוימת: כל אותם מגדלים שיפרשו עד סוף שנת 96'.

סיוון הכטר: זה אפשר להם שלוש שנים של היערכות, מתחילת 94' עד סוף שנת 96', להפנים את המשמעויות של הרפורמה, לקבל החלטות לגבי העתיד שלהם כמייצרים בענף או לא ולקבל את פדיון המכסות שהממשלה הבטיחה.

סיוון הכטר: עד היום יוצא מתקציב המדינה כסף כפדיון מכסות לאותם פורשים.

אמנון כהן: למה לא סיימו אחרי שלוש שנים?

סיוון הכטר: כל מי שבזמנו הודיע, אחר כך הייתה פניה שהמדינה תסכים להאריך - - -

יצחק וקנין: אולי תגידי לנו כמה?

יצחק וקנין: היא זורקת דברים, כדאי שהיא תבהיר.

יצחק וקנין: אולי תגידי לנו במה הממשלה משתתפת היום, מה היא נותנת היום?

סיוון הכטר: אשמח לענות אחר כך על שאלות.

יצחק וקנין: אבל את אומרת דברים, את לא יכולה לדלג עליהם ככה.

סיוון הכטר: אחר כך הייתה פניה, למרות ההסכמות שהיו ברפורמה, למרות שזה היה ידוע לכלל ציבור המגדלים, היו מגדלים שטענו שעדיין לא הספיקו להיערך.

סיוון הכטר: הם פנו לממשלה להמשיך לפדות מכסות למגדלים לשנתיים או שלוש נוספות, הממשלה הסכימה בפדיון נמוך יותר, כמחצית מהפדיון המקורי, מפני שזאת הייתה הרחבה נוספת, לפנים משורת הדין, לעניין הזה.

סיוון הכטר: עד היום יוצאים כספים מהמדינה לאותם אלה שהתגבשה זכאותם.

יצחק וקנין: את יכולה להגיד כמה כסף?

אמנון כהן: היא תגיד לך, תן לה לסיים.

אמנון כהן: היא לא נכנסת כרגע לפרטים.

יצחק וקנין: מה הבעיה להגיד את המספר?

סיוון הכטר: כדי להרגיע את חבר-הכנסת, אפרט את המספרים.

סיוון הכטר: בשנת 94' הועברו 19.5 מיליון שקלים, בשנת 95' הועברו 44.5 מיליון שקלים, בשנת 96' הועברו 23.4 מיליון שקלים, בשנת 97' הועברו שמונה מיליון שקלים, בשנת 2000 1.5 מיליון שקלים, בשנת 2001 750,000 שקלים, בשנת 2002 220,000 שקלים ובשנת 2004 140,000 שקלים.

סיוון הכטר: אני מזכירה, שהרפורמה אמרה שפדיון המכסות יהיה עבור אותם חקלאים שהתגבשה זכותם עד סוף שנת 96'.

יצחק וקנין: לפי המספרים אתה מבין שכבר גמרו הכל.

סיוון הכטר: בנוסף, סוכם על מתן רשת ביטחון לתקופה מוגבלת במקרה של ירידת מחיר, גם שם שולמו כספים.

סיוון הכטר: בסך הכל, במסגרת הרפורמה שולמו כ-100 שקלים עד היום במחירים שוטפים – במחירים נוכחיים זה כמובן יותר.

אמנון כהן: לגבי אלה שקיבלו את הפיצוי מהמדינה, הם לא יוכלו להיכנס יותר למעגל המגדלים?

סיוון הכטר: אלה שקיבלו את הפיצוי, הכוונה הייתה ויתור על מכסה.

סיוון הכטר: במסגרת אותה רפורמה הייתה אמירה ברורה – אשמח להביא אותה ליושב ראש הוועדה – שהתייחסה גם לטווח הארוך, ואמרה שתוך כמה שנים יבוטל משטר המכסות.

סיוון הכטר: זאת אומרת, הכיוון היה ביטול מוחלט של משטר המכסות בהדרגתיות.

סיוון הכטר: משרד החקלאות לא עמד בחלקו אז הדבר הזה לא בוצע בפועל, ולכן המשיך נוהל קצת מצחיק, שכל פעם מאשרים תקנות לגבי מכסות חסרות, ממשיכים עם צו ייצור מעל המכסה - - -

אמנון כהן: מה אתם מציעים?

סיוון הכטר: אנחנו מציעים להמשיך את הרפורמה כפי שהיא, לעמוד בהתחייבות שהייתה, וללכת לביטול מכסות.

סיוון הכטר: הרפורמה דיברה בצורה ברורה על תוואי שבסופו מבטלים לחלוטין את משטר המכסות.

סיוון הכטר: עמדתנו היא שצריך היה ללכת באותו כיוון, של הרפורמה ולהשלים אותה.

סיוון הכטר: מה השיגה הרפורמה?

סיוון הכטר: היא השיגה את מטרותיה במלואן.

סיוון הכטר: היא השיגה התייעלות, הגדלה של יחידות ייצור, שיפור האיכות של יחידות הייצור בצורה מאוד ברורה, גיוון סל המוצרים שקיים לצרכן, ירידה משמעותית של המחיר לצרכן במהלך כל אותן שנים.

סיוון הכטר: מדברים על תנודות, גם בתוך אותן תנודות אנחנו עדיין מדברים על ירידה משמעותית של המחיר לצרכן, ובמקביל הגדלה משמעותית של הצריכה.

אמנון כהן: אם נעשה פסק זמן של שבועיים, תבואו להבנות ביניכם, בין משרדי האוצר והחקלאות?

סיוון הכטר: אנחנו יכולים לנסות לדבר.

סיוון הכטר: ניסינו לדבר, בעבר לא הצלחנו להגיע להבנות.

סיוון הכטר: היושב ראש הקודם של הוועדה ניסה לקיים איזשהו דיון, הייתה תחילת הידברות, היום המועצה חוזרת בה מכל מה שנאמר.

סיוון הכטר: אנחנו לוקחים 100 מיליון שקלים ששולמו - - -

אבשלום וילן: סליחה, אבל פה בדיוק הוויכוח.

אבשלום וילן: אנשים שבאו ממרוקו או מפולין בשנות ה-50', שמו אותם ביישוב בגליל והתפרנסו מזה.

אבשלום וילן: בא האוצר אחרי 40 שנה ואמר שהם לא יעילים.

אבשלום וילן: זה בדיוק כמו מה שקורה בגוש קטיף.

אבשלום וילן: בגיל 50 אנשים צריכים ללכת מחקלאות, לא להתפרנס מחקלאות.

אבשלום וילן: המדינה פדתה, היא אמרה להם שמשיקולים לאומיים היא קונה מהם את המכסות והם פורשים, והשוק מתייעל.

אבשלום וילן: זה לגיטימי, זה לא כלכלי, ככה נוהגת מדינה שיש לה מטרות לאומיות, ככה היא עושה עכשיו בגוש קטיף, לכן ועדת הכספים הוסיפה שם מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: מה זה קשור עכשיו לבעיית התחרות, לתכנון כדי למנוע את הפיקים?

אבשלום וילן: אתה יודע מה זה שוק פרוע, ברגע שאתה נותן בחקלאות להשתולל.

אבשלום וילן: זה פעם ככה ופעם ככה.

אמנון כהן: משרד החקלאות, שיניתם את העמדה שלכם בנוגע לרפורמה?

איציק בן דוד: קודם כל, אין פה שינוי מהותי ביחס לרפורמה.

איציק בן דוד: הרפורמה הונהגה, והיא אכן השיגה את המטרה שעמדה בבסיסה של הקטנת מספר יחידות הייצור, הפנמת יתרונות לגודל, ירידה במחיר.

איציק בן דוד: יחד עם זאת, לא הייתה קביעה חד משמעית שהתכנון לגמרי מתבטל, והא ראיה שמ-94' כל שנה הוועדה אישרה את הכללים, כלומר שמרה על מסגרת תכנון, תוך שהיא מאפשרת למגדלים לייצר מעבר למכסה.

אמנון כהן: הרפורמה אמרה שכל שנה נאשר את התקנות?

סיוון הכטר: הרפורמה אמרה שבשלב ראשון יישמרו המכסות כפי שהיו, ולמגדלים יתאפשר לגדל מעל המכסה.

סיוון הכטר: כלומר, המכסה לא תהיה מגבלה.

אמנון כהן: מאיזו שנה מגיע לשולחן ועדת הכלכלה אישור התקנות?

איציק בן דוד: כל שנה.

טומי מנור: משנת 63'.

אמנון כהן: השינוי האחרון תואם בין שני השרים?

אמנון כהן: הם דיברו ביניהם?

איציק בן דוד: היה ניסיון להגיע להסכמות.

סיוון הכטר: לא, אין הסכמה עם משרד האוצר.

סיוון הכטר: משרד האוצר מאוד מתנגד לתקנות האלה.

אמנון כהן: כל שנה הוא מתנגד?

סיוון הכטר: זאת פעם ראשונה שזה מופיע כזאת.

איציק בן דוד: כמו שאמרתי קודם, מה שנעשה פה הוא גם על סמך בקשת יושב-ראש הוועדה הקודם, כי לא הגיוני להמשיך במצב שמצד אחד אנחנו ממשיכים במשטר של תכנון, וקובעים מכסות בהיקף של 180,000 טון, והייצור בפועל הוא 320,000 טון.

אמנון כהן: למה אני צריך להיות בתווך, בין שני השרים?

אבשלום וילן: לוועדה הזאת יש גם סמכות לעשות סדר.

אבשלום וילן: אנחנו לא עובדים אצל האוצר, ואני חושב שהכנסת מייצגת - - -

אמנון כהן: אני גם לא עובד אצל שר החקלאות.

סיוון הכטר: גם המועצה אומרת שלא צפויים לחזור מגדלים, אותם מגדלים ממרוקו, שאתה מדבר עליהם, לא יחזרו לגדל, ההגנה בתקנות האלה היא לא עליהם.

סיוון הכטר: החזרה של מכסות כמו של תפוחי אדמה ועגבניות, לגישתך גם זה שגוי.

אבשלום וילן: תפוחי אדמה?

אבשלום וילן: אני לא רוצה לדבר על ההסכם שחתם שר האוצר והפר אותו, בדיוק התנהגות לא נכונה.

אבשלום וילן: פעם אחרי פעם, במסווה של רפורמות אתם שוחטים את ענפי החקלאות.

אבשלום וילן: היום יש 20,000 חקלאים, לפני עשור היו 50,000, אם האוצר היה צודק מספר החקלאים היה עולה, והא ראיה שהוא יורד.

אבשלום וילן: לכן, הם לא צודקים ברמה העקרונית.

סיוון הכטר: היקף השטחים המעובדים לא השתנה.

אבשלום וילן: אז למה מספר החקלאים יורד?

סיוון הכטר: מפני שיש מצב של התייעלות בכל העולם.

אבשלום וילן: כמה חקלאים יש בצרפת לעומת האוכלוסייה?

אבשלום וילן: כמה בגרמניה?

אבשלום וילן: כמה בשוויץ?

אבשלום וילן: בואי נעשה את החשבון, מכל המדינות המערביות לנו יש את מספר החקלאים הכי נמוך ואת אומרת לי שזה צודק.

אבשלום וילן: אני אומר לך בכל הכבוד הראוי: אתם טועים.

אבשלום וילן: אני לא עובד אצל שר האוצר, אני לא עובד אצל שר החקלאות, אנחנו נציגי הציבור, ואל תפחד להחליט, אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: במקום שאין איש, תהיה איש.

אבשלום וילן: שר האוצר שבוי בקונספציות, יש דברים שהם מין אידיאולוגיה, שבינה ובין המציאות אין כלום.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע עוד נציג של המגדלים.

4414: אני מזכיר ארגון מגדלי העופות.

4414: קודם כל, שמחתי על ההבנה שכבוד היושב ראש גילה למעמדם האומלל של המגדלים הקטנים.

4414: אני רוצה להודיע קבל עם ועדה, שבהסכם הרפורמה מי ששילם המחיר זה החקלאים.

4414: האוצר לא עמד בהתחייבויות שלו כלל וכלל.

סיוון הכטר: זאת פשוט לא אמת, ואתה יודע את זה.

4414: הממשלה לא שילמה לכל אותם מגדלים קטנים, קרוב ל-2,500 מגדלים, את הפיצוי שהיו צריכים לקבל בגין מה שהרפורמה עשתה להם.

אמנון כהן: 100 מיליון שקלים לא כיסו הכל?

4414: בכלל לא.

4414: יש את החשבון, ואפשר היה לעשות אותו.

אמנון כהן: מה שחשוב לי לדעת, אתה בעד התקנות האלה?

4414: אני בעד, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים.

4414: אין מנוס מחזרה לתכנון, צריך לאשר את הכללים - - -

גילה גמליאל: סליחה, מכיוון שחברי הכנסת שנמצאים כאן הם בעד קידום הנושא הזה, אז אולי כדאי שנתקדם, נתחיל לעבור על התקנות ונדבר עליהן במקום כל פעם לדוש האם בכלל צריך להצביע עליהן.

אמנון כהן: חבל שבאת רק לפני כמה דקות.

אמנון כהן: אם היית באה בתחילת הדיון, הייתי מקבל את מה שאת אומרת.

אמנון כהן: בבקשה אדוני, תמשיך.

4414: אני רוצה להציע לאשר את התקנות האלה, אחרת בכלל ענף הפטם ייצא מכלל שליטה ויעבור לידי בעלי הון.

4414: אם לא נאשר את הכללים האלה מצבנו יורע.

סיוון הכטר: הענף לא עובר לבעלי הון כי הגבלתם את היכולת של יצרנים אחרים להיכנס לענף.

אמנון כהן: מה יהיה עם החקלאי הקטן?

4414: היום בסמכותו של שר החקלאות לחתום על צו כמויות בלי הסכמת משרד האוצר, והחקלאים שנשארים בענף הולכים לשלם את מה שהאוצר לא שילם, אם יגיעו להבנה בינם לבין המגדלים הקטנים.

4414: תינתן גם אפשרות למגדלים קטנים, שירצו לחזור - - -

אמנון כהן: יש לי הרגשה שאתה מפחד לדבר.

אמנון כהן: למה?

4414: אני לא מפחד, אני רק רוצה להביע את עצמי.

4414: המגדלים צריכים להגיע להבנה ביניהם איך לחלק את המכסה מ-180,000 ל-300,000 טון.

4414: בי"ת, מגדלים קטנים שירצו לפרוש, המגדלים שיישארו יפצו אותם.

אמנון כהן: מה לגבי אלה שירצו להיכנס?

4414: מתוך אותם 60,000 טון שלא מייצרים, אלה שירצו לייצר, עצם האישור של הכללים מאפשר להם מחר בבוקר לייצר בלי לפחד, כי יש להם הגנה של מסגרת ייצור.

אמנון כהן: תקראי את תקנות 2005, בבקשה.

מיכל סגן-כהן: אקריא את התקנות בהתייחס לזה שאתם לא מאשרים את שנת 2004, ואעשה כבר את ההתאמות ל-2003.

אתי בנדלר: מצוין, כי בתקנות 2005 יש התייחסות לתקנות 2004, ואם הן אינן מאושרות צריך להתייחס לשנה אחרת.

מיכל סגן-כהן: "הגדרות 1.

מיכל סגן-כהן: בכללים אלה – "אפרוחים" - אפרוחים משעת בקיעתם מהביצה ועד גיל שבעה ימים; "בעל מכסה" - מי שהוקצתה לו מכסה לפי כללי 2003; "בעל מכסה פעיל" - בעל מכסה ששיווק פטמים כדין בשנת 2004;"

אתי בנדלר: מה זה "שיווק פטמים כדין"?

טומי מנור: שיווק מוכר.

מיכל סגן-כהן: "המועצה" - המועצה לענף הלול שהוקמה על פי סעיף 2 לחוק; "התקופה הקובעת" - שנת 2004; "טונה - לפי משקל חי;"

אתי בנדלר: למה התקופה הקובעת היא שנת 2004?

טומי מנור: המכסה היא לפי, הגידול בפועל הוא לפי 2004.

מיכל סגן-כהן: "כללי 2003" - תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מיכסות לייצור פטמים לשיווק בשנת 2003), התשס"ד - 2003); "לול מאושר" - מיתקן שאישרה המועצה לגידול פטמים בשנת התכנון בכמות הקבועה באישור; "פטמים" - תרנגולים ותרנגולות בגיל שאינו עולה על חמישה חודשים;"

אתי בנדלר: זאת הגדרה חדשה, למה יש צורך בה?

אתי בנדלר: הסתכלתי על התקנות שהוועדה אישרה בעבר, והגדרה כזאת לא הייתה.

אמנון כהן: למה להכניס אותה?

טומי מנור: משום שהמועצה סבורה שיש מקום שהיא תדע איפה כל אחד מגדל את המכסה שלו, והלול יהיה מתקן שראוי לגידול פטמים.

סיוון הכטר: זה הגדלת מעורבותה של המועצה.

טומי מנור: זה חלק מהתפקיד האינהרנטי של המועצה, וכמובן זה משמש גם - - -

אתי בנדלר: יש למועצה סמכות לאשר כל מתקן ספציפי?

טומי מנור: בוודאי שיש לה סמכות, זאת סמכות מכוח החוק.

אתי בנדלר: זאת פעם ראשונה שמסמיכים מפורשות את המועצה לאשר את המתקנים עצמם לגידול פטמים.

טומי מנור: היא לא מאשרת אותם בהיבט הווטרינרי אלא מבחינת הגודל, מבחינת המתקן והמיקום שלו.

טומי מנור: זה לא תחליף לרישוי עסקים.

אמנון כהן: מה הקריטריונים?

אמנון כהן: מי יקבע מה זה לול?

מרדכי הלפרין: כדי שלא יקרה מה שקרה הבוקר, שגילו שכל הלילה שוכבים עופות, שמגיעים מאיזשהו מתקן לא מאושר, עם כל מיני גידולים שקיימים בכל מיני כפרים, במתקנים - - -

אתי בנדלר: בהתאם לרמה הווטרינרית.

לאה ורון: עורך דין מנור, אולי תסביר לוועדה בדיוק למה הכוונה.

טומי מנור: ברמה הווטרינרית, בכל מקרה יש פיקוח וטרינרי.

טומי מנור: ברמה של הסדרת הייצור והשיווק, שזאת הסמכות של המועצה לפי החוק, כאשר המועצה קובעת מכסות היא מעונינת להביא למצב שבעל המכסה יגדל את המכסה בלול שמתאים לגידול מבחינת הגודל שלו, ושהמועצה גם תדע היכן מצוי הלול הזה, כדי שלא יצוצו כל מיני לולים שחורים בכל מיני מקומות, ואנשים יגדלו בכל מיני מקומות בלתי מוכרים, ולא נדע מי מגדל, מה מגדל, איפה מגדל, והאם הוא מגדל לפי מכסה או לא.

טומי מנור: לכן ראוי, כחלק מההסדר הזה של המכסות, שיהיה גם מיפוי של הלולים, שהמועצה תוכל לאשר האם בעל המכסה אכן מגדל בלול ספציפי.

אילן ליבוביץ: מתוך זה אנחנו יכולים להבין שלולים שפעלו היום יקבלו אישור לפעול, או שיכול להיות מצב שיש מישהו שאתה לא אוהב, ולא תיתן לו אישור ללול מחר, מסיבות כאלה או אחרות.

טומי מנור: אני לא חושב שמישהו אמר שזה הולך לפי מי שאוהבים או לא אוהבים.

אילן ליבוביץ: בתוך עמי אני חי.

טומי מנור: בוודאי שמי שמגדל היום בלול שרשום וידוע ומוכר ימשיך לגדל בו, אין שום סיבה שהוא לא יעשה את זה.

אתי בנדלר: אולי המועצה תגיע למסקנה שגודל הלול לא מתאים למשל למספר העופות?

טומי מנור: זה בהחלט יכול להיות.

טומי מנור: אם גודל הלול לא מתאים למכסה שנקבעה לו, האם מישהו כאן אומר שצריך לאשר את הלול הזה?

אילן ליבוביץ: איך אדע שבעצם התקנה הזאת אני לא מאשר סגירת לולים שקיימים היום?

אילן ליבוביץ: אתה לא נותן לי נתונים על איזה גודל של לולים אתה תאשר או לא תאשר, יכול להיות שתרצה לסגור חצי מהלולים שקיימים היום.

טומי מנור: יש בעניין הזה מפתחות מקצועיים מוכרים, מה גודל לול לגידול כמות מסוימת.

אילן ליבוביץ: אתה יכול להגיד לנו כמה מהלולים שקיימים היום עומדים בגדלים האלה?

שלום דוד: יש מפתח של 13 אפרוחים למטר מרובע, הגידול שמתרחש היום מתרחש בנפח הזה.

שלום דוד: המטרה שלנו היא רק לדעת שאותם לולים שקיימים היום יהיו, ושלא ייפתחו לולים חדשים בלתי ידועים.

אמנון כהן: איך אפשר לפתוח לול בלי מכסה?

שלום דוד: הוא צריך להודיע לי על מתקן, אם יש לו מתקן מתאים מאשרים לו.

שלום דוד: הוא צריך להגיד לי איפה הוא מגדל.

אמנון כהן: השאלה היא, אם אמרת לו שיגדל 10,000 פטמים ולצורך כך הוא צריך X מטרים, חסרים לו שלושה מטרים, מה יהיה?

לאה ורון: יש הבדל בין להודיע למועצה על המיקום של הלול לבין לקבל את אישורה למתקן.

שלום דוד: המטראז' הוא רק מסגרת כללית, שנותנת מיפוי כללי.

שלום דוד: הוא יכול לצופף קצת את המחזורים.

אתי בנדלר: אני מבקשת שיהיה ברור לחברי הכנסת, שזאת פעם ראשונה, למיטב ידיעתי, שבנוסף לכל ההוראות שהיו קיימות עד עכשיו מבקשים שהוועדה תאשר מתן סמכויות למועצה לאשר מתקנים לגידול פטמים.

אתי בנדלר: אני לא מביעה עמדתי לכאן או לכאן, אלא רק שתדעו שמדובר כאן במשהו חדש.

אמנון כהן: לא נאשר סעיף כזה.

1028: מה קורה למשווק או לבעל חברה שגידל, ולא הייתה לו מכסה ב-2004, ב-2005 הוא גם לא יקבל מכסה?

1028: מה יהיה אתו?

טומי מנור: הוא ימשיך לגדל.

1028: בלי לקבל מכסה?

טומי מנור: איך הוא גידל ב-2004 וב-2003?

1028: קנה מכסות, שכר.

טומי מנור: מה שהוא עשה ב-2003 הוא יעשה גם ב-2005.

1028: אי אפשר לשנות את זה?

מרדכי הלפרין: בזכות הדבר הזה יש לו את האפשרות לקבל ב-2006 מכסה, מה שאף פעם לא היה לו.

אמנון כהן: חבר-הכנסת בנלולו, סעיף 8 מדבר על זה, מיד נגיע אליו.

אמנון כהן: נא להמשיך בקריאה.

מיכל סגן-כהן: "פטמים" – תרנגולים ותרנגולות בגיל שאינו עולה על חמישה חודשים; "שנת התכנון" - שנת 2005; מכסה ארצית 2.

מיכל סגן-כהן: משק הלול לגידול פטמים לשיווק בהיקף ארצי בשנת התכנון, יהיה גידול של 320,000 טונות (להלן - המכסה הארצית)".

אמנון כהן: אצלי כתוב 300,000 טון.

מיכל סגן-כהן: שמענו פה ששר החקלאות ביקש להעלות את זה ל-320,000 טון.

אמנון כהן: מה ששמענו זה בסדר, אני צריך בכתב.

אמנון כהן: אני כרגע מאשר 300,000 טון, אם יש מכתב עם תאריך בקשה, נשנה את זה ל-320,000.

אבשלום וילן: אפשר 320,000 טון, אבל שוועדת הכלכלה תקבל את הרשימה איך חולקו, שלא יהיה "מונקי ביזנס".

אבשלום וילן: זה רעיון של חבר-הכנסת וקנין.

אמנון כהן: נגיע לזה בסעיף 8.

אמנון כהן: בינתיים אני מאשר 300,000 טון.

מיכל סגן-כהן: "קביעת מכסות אישיות 3.

מיכל סגן-כהן: העקרונות לקביעת מכסות אישיות לייצור פטמים לשיווק לכל מגדל במסגרת המכסה הארצית, בשנת התכנון, יהיו כאמור בתקנות 4 עד 8.

מיכל סגן-כהן: מכסות אישית 4.

מיכל סגן-כהן: לכל בעל מכסה תיקבע מכסה אישית לגידול פטמים לשיווק בשנת התכנון, שתהיה שווה למכסתו האישית לגידול פטמים לשיווק שנקבעה לו לתקופה הקובעת, כפי שהיא רשומה בספרי המועצה.

מיכל סגן-כהן: "

אמנון כהן: איך זה יבוא לידי ביטוי לגבי המגדלים החדשים?

אמנון כהן: אני רוצה להכניס פה סעיף לגבי מגדלים חדשים.

משה כחלון: המכסות האלה שאנחנו דנים בהן כרגע, איך יבואו לידי ביטוי אלה שגידולו ב-2003, 2004 והיום, הם מגיעים לזה?

אמנון כהן: גם חבר-הכנסת בנלולו שאל את אותה שאלה.

אמנון כהן: נגיע לזה, אני רוצה להסדיר את זה אתכם.

מיכל סגן-כהן: "מכסות נוספות 5.

מיכל סגן-כהן: יתרת המכסה הארצית, לאחר קביעת מכסות אישיות כאמור בתקנה 4, תשמש בידי ועדת המכסות בשנת התכנון, בהתאם להנחית שר החקלאות ופיתוח הכפר, להקצאה של - - -"

אתי בנדלר: הנושא של הנחיית השר לחקלאות ופיתוח הכפר, את יכול להבהיר אותו קצת?

מיכל סגן-כהן: זאת סמכות השר, לפי חוק המועצה לענף הלול.

מיכל סגן-כהן: כשאנחנו כותבים פה הנחיית שר החקלאות, הכוונה היא שהדברים יהיו שקופים, ברורים ופתוחים.

מיכל סגן-כהן: צריכות להיות הנחיות.

אתי בנדלר: הנחיות הן אמות מידה?

מיכל סגן-כהן: כן.

יצחק וקנין: שההנחיות יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

יצחק וקנין: בלי אישור ועדת הכלכלה של הכנסת אני לא מצביע בעד.

טומי מנור: הנוסח של סעיף 34 לחוק המועצה אומר שזה ייקבע לפי הנחיות השר, ולכן אין לנו ברירה אלא לקבוע בסעיף 5 לפי הנחיות שר החקלאות, אבל הקריטריון כבר קבוע בסעיפים הקטנים (1), (2) ו-(3).

טומי מנור: אין פה בכלל משחק, כתוב פה בדיוק.

אבשלום וילן: הדבר הנקי ביותר זה אור השמש, וועדת הכלכלה זה אור השמש.

אבשלום וילן: אני לא רוצה שמישהו יטען שמסיבות כאלה או אחרות נתנו לו - שתהיה פה רשימה איך חולקו המכסות.

אמנון כהן: אנחנו באמצע הסעיף, אני מבקש להמשיך לקרוא.

מיכל סגן-כהן: "(1) תוספת מכסות זמניות לשנת התכנון למכסות אישיות שנקבעו לבעלי מכסה פעילים, בהתחשב בהפרש שבין המכסה שנקבעה להם לשנת התכנון ובין כמות הפטמים שהם שיווקו בפועל בתקופה הקובעת;"

אתי בנדלר: לכן אמרתי שהתקופה הקובעת צריכה גם היא להיות 2003.

מיכל סגן-כהן: לא, שיווקו בפועל ב-2004.

מיכל סגן-כהן: "(2) מכסות אישיות למגדלים שהיו זכאים להקצאת מכסה לפי תקנה 5(א)(2) לכללי 2003 וזו לא הוקצתה להם, וכן למגדלים בתחום המועצה האזורית שער הנגב.

מיכל סגן-כהן: "

אמנון כהן: מה קשור שער הנגב?

איציק בן דוד: זו מכסת פטם לאחד מקיבוצי סובב עזה.

איציק בן דוד: לחלק מיישובי סובב עזה ניתנה תוספת מכסות חלב, אלה היו לקיבוצים שהם יצרני חלב.

איציק בן דוד: לקיבוץ ניר עם, לאור זה שאין לו מכסת חלב, סוכם לתת לו מכסת חלב כפיצוי.

אבשלום וילן: זה מקום שנפלו עליו הכי הרבה קסאמים, יותר משדרות.

אבשלום וילן: פיצו אותו, בדיוק כמו ביישובי הצפון.

מיכל סגן-כהן: "(3) מכסות אישיות למגדלים העוסקים בגידול פטמים אורגניים, שהארגון הישראלי לחקלאות אורגנית אישרם.

מיכל סגן-כהן: "

יצחק וקנין: כל התקנות האלה צריכות להיות באישור ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: אם אתם רוצים שיהיה סדר, ככה זה צריך להיות.

אמנון כהן: אני מנסה לחשוב איפה להכניס את זה.

גילה גמליאל: בקצב הזה שאתם רוצים שכל דבר יגיע לאישור ועדת הכלכלה, לא יהיה זמן לנהל את כל הישיבות האלה.

גילה גמליאל: זה כבר באמת אבסורד.

גילה גמליאל: כל ישיבה שמתנהלת כאן אתם אומרים: באישור ועדת הכלכלה.

גילה גמליאל: אתם שוכחים שאישור ועדת הכלכלה זה אומר שצריך להתכנס ולשוב ולדון בנושאים האלה.

גילה גמליאל: זה בלתי הגיוני.

אבשלום וילן: אם היו שרים שהיו עובדים ביושר ציבורי, בנקיון כפיים, לא מסיבות פוליטיות, לא היה צריך את זה.

גילה גמליאל: זה לא מקובל להטיח כאן האשמות נגד השרים.

יצחק וקנין: זה דבר פרוץ, שיהיה לך ברור.

יצחק וקנין: אני בענף הזה כבר 50 שנה, תדעי שאני אומר דברים נכונים.

יצחק וקנין: את מדברת מאינטרסים, אני לא מדבר מאינטרסים.

גילה גמליאל: מה האינטרסים שלי?

יצחק וקנין: אני רוצה לעשות סדר בענף.

אמנון כהן: חברת הכנסת גמליאל, את מפריעה לי, אנעל את הישיבה בגללך.

אתי בנדלר: בהתאם להצעה שקיבלתי, לא שזה יהיה באישור, אבל לפחות שתהיה שקיפות בעניין הזה, אז אני מציעה לסמן את תקנה 5 לסמן (א), ואחריה תבוא תקנת משנה (ב), שתאמר: "ועדת המכסות תעביר לוועדת הכלכלה של הכנסת פרוט של המכסות הנוספות שאישרה לפי תקנה משנה (א) לא יאוחר מ-15 ימים לאחר שאישרה אותן".

אתי בנדלר: מקובל על הוועדה?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: סעיף 6.

מיכל סגן-כהן: "תנאי להקצאה 6.

מיכל סגן-כהן: לא תוקצה מכסה או תוספת למכסה, למי שאיננו בעל לול מאושר לגידול כמות הפטמים הכלולה במכסה.

מיכל סגן-כהן: " אנחנו מורידים את התקנה הזאת.

מיכל סגן-כהן: תקנה 7 הופכת ל-6.

מיכל סגן-כהן: "פניה לקביעת מכסות אישיות 6. (א) מי שזכאי למכסה אישית לפי תקנה 4 או 5 והיא לא נקבעה לו עד תום 15 ימים מיום פרסום תקנות אלה, רשאי לפנות עד תום 30 ימים מיום פרסומן לועדת המכסות בבקשה לקבוע את מכסתו.

מיכל סגן-כהן: (ב) ועדת המכסות רשאית, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, לדון בבקשות שהוגשו לה לאחר המועד האמור.

מיכל סגן-כהן: "

אתי בנדלר: מי שזכאי למכסה אישית, אתם אמורים לקבוע לו את זה עד תום 15 ימים מיום פרסום תקנות אלה.

אתי בנדלר: האם כל אלה שמקצים להם מכסות מקבלים על כך הודעה, כדי שיידעו אם כלולים או לא כלולים ברשימה, ואם הם לא כלולים לפנות אליכם באותו פרק זמן שאתם אומרים?

אתי בנדלר: אתם נותנים בסך הכל 15 ימים.

אתי בנדלר: איפה יש כאן את פרק הזמן שאפשר לבצע את הפניה אליכם, אם מישהו לא קיבל הודעה?

טומי מנור: המועצה מוציאה את זה לכלל ציבור המגדלים בענף או מי שהיה בעל מכסות.

טומי מנור: כל הגורמים בענף מקבלים הודעה שנקבעו מכסות, וגם על כך שתשב הוועדה ותדון.

טומי מנור: אחר כך, מי שלא קיבל הודעה יכול לפנות.

טומי מנור: יכול להיות שה-30 יום אינם מספיקים וצריך להגדיל אותם ל-45 יום.

אמנון כהן: איך אדע שכולם קיבלו את ההודעה?

טומי מנור: זאת אחריות של המועצה, היא מודיעה לכלל המגדלים.

אמנון כהן: ואם יש לך אינטרס לא להודיע למגדל מסוים?

מיכל סגן-כהן: הוא יודע שהוא לא קיבל.

אמנון כהן: איך הוא יודע?

אמנון כהן: לא הודעת בכוונה או בטעות.

טומי מנור: אני מודיע לוועדה, תפורסם הודעה בעיתון בשני עיתונים יומיים.

אתי בנדלר: אתם מתחייבים לפרסם הודעה על כך, ואז זה יוגדל ל-45 ימים במקום 30 ימים.

4414: הודעות כאלה נשלחות בדואר רשום על ידי המועצה.

אתי בנדלר: הן נשלחות גם למי שלא נקבעות לו מכסות?

אתי בנדלר: הרי הבעיה היא מי שלא נקבעה לו מכסה.

אמנון כהן: זה יפורסם בשני עיתונים, איפה זה ייכתב פה בתקנות?

אמנון כהן: תכניסי את זה.

אתי בנדלר: "המועצה תפרסם הודעה על פרסום התקנות ועל קביעת המכסות תוך עשרה ימים מיום קביעת המכסות האישיות בשני עיתונים יומיים נפוצים".

מיכל סגן-כהן: לאן את מכניסה את זה?

אתי בנדלר: לא משנה כרגע המיקום.

אמנון כהן: סעיף 8 בבקשה.

מיכל סגן-כהן: "שינויים במכסה אישית 7.

מיכל סגן-כהן: ועדת המכסות רשאית, אם הוכחו להנחת דעתה נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת - להגדיל, לבקשת בעל מכסה פעיל, תוספת זמנית שנקבעה לו לפי תקנה 5(1).

מיכל סגן-כהן: "

אמנון כהן: מה זה נסיבות מיוחדות?

אמנון כהן: אפשר להוסיף: "בהתאם לאמות המידה שפרסמה"?

טומי מנור: ממילא עושים את זה, זה לא משנה.

אמנון כהן: שאלתי: הייתה תקופה של רפורמה שבה הרבה חקלאים יצאו ממעגל המגדלים.

אמנון כהן: עם התקנות האלה, חלקם ירצו להיכנס.

אמנון כהן: יש מכסות היסטוריות שלא קיבלו עליהן פיצוי, והם רוצים עכשיו לגדול קצת.

אמנון כהן: מה יהיה דינם?

אמנון כהן: הוא אומר שעכשיו יש לו ביטחון, והוא רוצה לחזור לגדל.

אמנון כהן: ותענו גם על השאלה של חבר-הכנסת בנלולו, תחזור בבקשה על השאלה.

1028: כמגדל, לא היו לי מכסות בכלל בשנת 2004, ושיווקתי מכסות מאנשים, ואני רוצה ב-2005 לקבל מכסה לאותו אדם ששיווק.

אמנון כהן: אתה לא חקלאי, אתה משווק.

אמנון כהן: התקנות האלה הן לחקלאים.

טומי מנור: התשובה הפורמלית היא בדיוק מה שהיושב ראש אמר, הוא לא חקלאי, הוא חברת שיווק, אז למה הוא מבקש לעצמו מכסה?

טומי מנור: השנה הזאת היא שנת מעבר, הסדר ביניים, אלה תוספות זמניות.

טומי מנור: בשנת 2006 נבחן את המצב, ניקח בחשבון את כל הגורמים שבשנים קודמות לקחו מפה ומשם, ונבדוק את הזכאות שלהם.

מיכל סגן-כהן: "גידול פטמים 9.

מיכל סגן-כהן: (א) המועצה תנפיק לכל מגדל שנקבעה לו מכסה אישית לפי תקנות אלה תעודת מגדל; בתעודה תירשם מכסתו האישית של המגדל.

מיכל סגן-כהן: (ב) קבלן מורשה לא ישווק אפרוחים לייצור פטמים אלא למגדל, ובלבד שהמגדל הציג בפניו תעודת מגדל שלו, והכמות שהוא משווק לו אינה עולה על הכמות הרשומה בתעודה.

מיכל סגן-כהן: איסור גידול עודף 10.

מיכל סגן-כהן: (א) לא יגדל ולא יחזיק אדם אפרוחים או פטמים אלא אם כן בידו תעודת מגדל ואלא בהתאמה לכמות הרשומה בתעודה.

מיכל סגן-כהן: (ב) מגדל שלפי קביעת המועצה מחזיק אפרוחים או פטמים בלא שנקבעה לו מכסה או בכמות העודפת על המכסה שנקבעה לו לפי תקנות אלה, חייב לשווק לשחיטה את הפטמים או עודף הפטמים, לפי העניין, באופן ובמועד שתורה המועצה.

מיכל סגן-כהן: שמירת דינים 11.

מיכל סגן-כהן: אין בתקנות אלה כדי לגרוע מכוחו של דין אחר.

מיכל סגן-כהן: "

אמנון כהן: הדאגתם אותי עם התשובה שנתתם לחבר הכנסת בנלולו.

אמנון כהן: מצד אחד אמרתם שזה מיועד לחקלאים, פתאום כל מיני משווקים יבקשו - - -

טומי מנור: משווקים לא יקבלו שום מכסה.

טומי מנור: גם היום יש חקלאים שמשווקים את התוצרת שלהם במסגרת הרפורמה.

אמנון כהן: זה בסדר, אני פוחד שהמשווקים הגדולים ימחצו את החקלאים, ייקחו את המכסות שלהם.

אמנון כהן: מי בעד התקנות שהקראנו כרגע, עם כל התיקונים שהכנסנו?

שאול זהרי: סליחה אדוני, יש כמה משקים שהתחילו לבנות מ-1 בינואר עד עכשיו לולים.

שאול זהרי: הוא לא מופיע ב-2004, אבל הוא לא רוצה להיות חריג, הוא רוצה לעבוד לפי התכנון.

שאול זהרי: מה גורלו?

טומי מנור: מי שהתחיל לבנות ב-2005, אני לא רואה למה הוא צריך לקבל מכסה.

טומי מנור: אותו סעיף שדיברנו עליו במסגרת אמות המידה של מקרים חריגים, אם יוכח שמישהו התחייב בעבר בתום לב, בנה אמצעי ייצור, אז זה יילקח בחשבון לגבי התוספת.

אמנון כהן: בכל, מקרה, אם תהיה בעיה תפנה אליי.

1028: אדוני היושב ראש, תחזיר את סעיף 6, כי יש באמת בעיה.

אמנון כהן: אני לא מחזיר כלום, מה שעברנו עברנו.

אמנון כהן: אם אתם רוצים לשנות לא תהיה הצבעה.

מרדכי הלפרין: אם מוחקים את סעיף 6, למעשה מלבינים את כל אלה שמגדלים היום בכל מיני כפרים, מתחת לבית, בכל מיני מקומות, כמויות אדירות של פטמים, שלא הגיעו למערכת, כי הם פטמים שחורים.

אמנון כהן: אז אני צריך לבדוק את זה, זה דבר מהותי.

אמנון כהן: לא תהיה הצבעה היום.

1028: אדוני היושב ראש, זה יידחה בעוד חודשיים.

אבשלום וילן: אתה חייב להצביע.

אמנון כהן: יש פה הגדרה של לול לא מאושר, יש פה שני דברים מהותיים.

אמנון כהן: אני צריך לדעת שיש סמכות למועצת הלול לקבוע - - -

4414: זה מאושר על ידי משרד החקלאות.

אמנון כהן: בתיאום עם היועצים המשפטיים הסעיף הזה ירד.

אמנון כהן: אם אתם רוצים, אני מוכן לבדוק את הנושא הזה ויכול להיות שכן נכניס אותו, אחר כך נאשר.

אמנון כהן: זה ירד?

קריאות: ירד.

אמנון כהן: מי בעד התקנות, עם כל התיקונים?

אמנון כהן: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר

אמנון כהן: תודה, תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור פטמים לשיווק בשנת 2005) אושרו פה אחד.

אמנון כהן: תודה לכולם, הישיבה נעולה.