ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 389, 2005-03-22 09:30

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: על סדר היום הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 66)(איסור שימוש ברכב), התשס"ה-2005 של חבר הכנסת גלעד ארדן, והצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 65), התשס"ה-2004.

אמנון כהן: בדיון הקודם אנחנו קיבלנו החלטה שאנחנו מאחדים את שתי ההצעות, ונכנסנו כבר לתוכן הצעות חוק.

אמנון כהן: אנחנו ביקשנו לבדוק חלופות למגרשים כמו למשל, סינדול, או כל דרך אחרת שתביא להשבתת רכב של נהג שעבר עבירות שמצוינות כאן בחקיקה.

אמנון כהן: מי היה אמור להכין חלופות?

לאה ורון: משרד התחבורה התבקש לבחון.

לאה ורון: אנחנו מצידנו בדקנו בטכניון, ומהטכניון השיבו לי שהם לא יכולים להתעסק בבדיקה כזאת שכן זוהי בדיקה שכרוכה בעניינים טכניים ולוגיסטיים, וזה לא מעניינם.

אמנון כהן: האם משרד התחבורה בחן חלופות?

חוה ראובני: כן, אני יודעת שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים היתה בקשר עם המדען הראשי של המשרד לביטחון פנים.

ולדמיר רובין: בדיון הקודם אני אמרתי משהו, והדברים אולי לא הובנו באופן הראוי.

ולדמיר רובין: לכן, אני מבקש להדגיש את הדברים שאני עומד להגיד.

ולדמיר רובין: אנחנו לא בודקים במקביל שום אופציה נוספת.

ולדמיר רובין: אנחנו בדקנו בעבר כרעיון פנימי שעלה מתוכנו, כאופציה אפשרית נוספת.

ולדמיר רובין: התשובה שקיבלנו מהמדען הראשי של המשרד לביטחון פנים היתה חד משמעית.

ולדמיר רובין: קיבלתי אותה דרך המנכ"ל דאז של המשרד לביטחון פנים שמואל הרשקוביץ.

ולדמיר רובין: התשובה היתה חד משמעית שאין פתרון טכנולוגי זמין.

ולדמיר רובין: זו התשובה שיש.

ולדמיר רובין: אנחנו כיום ברשות הלאומית לא עוסקים בחיפוש פתרון אחר, פרט למה שעומד כיום.

אמנון כהן: אם כך, אנחנו מבינים שאין שום אלטרנטיבה לחלופה שישנה היום בהצעת החוק לקידום הנושא הזה.

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית, אולי כדאי שתזכירי לנו היכן אנחנו נמצאים.

אתי בנדלר: הסעיף הראשון אושר.

אתי בנדלר: בסעיף השני יש 3 פסקאות.

אתי בנדלר: פסקאות (2) ו-(3) אושרו, כאשר בפסקה (2) יש איזשהו שינוי קטן.

אתי בנדלר: הוועדה דנה בפסקה (1) בסעיף 2 שמתייחסת להארכת תקופת הפסילה המינהלית, ובסעיף 3 שמתייחס להארכת תקופת איסור שימוש שיפוטי, והיא לא קיבלה החלטות בינתיים.

אתי בנדלר: הועלו מספר אפשרויות.

אתי בנדלר: אפשרות אחת שהעלה היושב ראש היא להשאיר את אורך צו איסור שימוש מינהלי כפי שהוא 30 ימים, ולהאריך את התקופה שבית משפט יוכל להחליט על איסור שימוש ברכב לפי סעיף 3, לא ל-120 ימים אלא לתקופה ארוכה יותר.

אתי בנדלר: נדמה לי שאתה הצעת 150 ימים.

אמנון כהן: כן.

אתי בנדלר: אפשרות אחרת שהועלתה היא שבסעיף 2(1) הדן בצו מינהלי יהיו קריטריונים באיזו מקרים יהיה צו שיאסור שימוש ל-30 ימים, ובאלו מקרים יהיה צו ל-60 ימים.

אתי בנדלר: משרד המשפטים התבקש להציע לנו קריטריונים למקרה הזה.

אתי בנדלר: היו"ר אמנון כהן: אתם אמרתם שלא רוצים לתת שיקול דעת לשוטר, ושיהיה לו או 30 ימים או 60 ימים.

אתי בנדלר: האם יש איזשהי חלופה שתיתן איזשהו קריטריון?

יפעת רווה: אנחנו אז העלאנו אפשרות של קריטריון, אבל עמדת הממשלה היא חד משמעית של 60 יום.

אתי בנדלר: עמדת הממשלה ברורה והיא באה לידי ביטוי בהצעת החוק.

אתי בנדלר: אני מבינה שאין שינוי בעמדת הממשלה.

אתי בנדלר: אבל, הוועדה ביקשה דבר אחר.

יפעת רווה: אני העברתי נוסח של פשרה בגלל שהוועדה ביקשה, אבל שזה לא ימנע מהממשלה להגיש הסתייגות בנושא הזה היה והוועדה לא תאשר את ההצעה כפי שהיא הוגשה על-ידי הממשלה.

יפעת רווה: ההצעה הפשרה היא שכשזה עבירה ראשונה זה 30 יום, וכשזה עבירה נוספת זה 60 יום.

אתי בנדלר: אני חושבת שזה מאוד סביר.

אמנון כהן: אני מקבל.

אמנון כהן: חבר הכנסת ארדן, האם אתה מקבל?

גלעד ארדן: כן.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סעיף 2 פסקה (1) וזה יהיה כך, זה יהיה 30 ימים אם מדובר בעבירה ראשונה, ו-60 ימים אם מדובר בעבירה נוספת.

אתי בנדלר: אם מדובר בעבירה שנייה אז במהלך איזשהי תקופה.

אתי בנדלר: עו"ד רווה, את כתבת לי: "אם במהלך שלוש השנים האחרונות נמסרה הודעת איסור שימוש באותו רכב לפי סעיף זה".

אתי בנדלר: האם זה מקובל עליכם?

גלעד ארדן: כן.

אתי בנדלר: אז זה יהיה ממש בהתאם לנוסח הזה.

אמנון כהן: אושר, סעיף 2 כולו.

חוה ראובני: אנחנו מבקשים לרשום הסתייגות.

אתי בנדלר: אני מבקשת לקבל את זה בכתב, חתום על-ידי השר.

חוה ראובני: בסדר.

אמנון כהן: סעיף 2 כולו אושר.

אמנון כהן: בפסקה (2) לא היתה לנו מחלוקת.

אתי בנדלר: לא היתה מחלוקת, יש תיקונים.

לאה ורון: פסקה (3) של סעיף 2 אושרה בדיון הקודם.

יהודה בר אור: אנחנו מבקשים להכניס הסתייגות בסעיפים 1 ו-2 לגבי בעל מונית.

יהודה בר אור: בעל מונית הוא לא הנהג שביצע בפועל את העבירה, והוא לא אחראי לעבירה שעשה אותו נהג שנהג ברכב שלו.

יהודה בר אור: אין לנו שום בעיה שיעצרו את הנהג הזה וישימו אותו בבית סוהר.

יהודה בר אור: אבל, למה לוקחים את האוטו לאותה אלמנה או לאותו בעל מונית שהשכיר את המונית שלו מבלי לדעת שהנהג שלו הוא השכיר את המונית ביצע עבירה?

יהודה בר אור: אם בעל המונית נהג בפועל במונית אז קחו לו את המונית.

גלעד ארדן: לאיזה תקופה אתה משכיר את המונית?

יהודה בר אור: נניח והוא לוקח ממני את המונית למשמרת שלו.

יהודה בר אור: הוא יכול לשכור ממני את המונית כל יום.

גלעד ארדן: אז בחוזה שכירות של המונית תכניס סעיף שאומר שאם בגלל שהוא נהג בהיותו שיכור או בגלל שהוא נהג כאשר יש לו פסילה לקחו את הרכב, אז הוא ישלם את 30 יום שכירות.

גלעד ארדן: זה פשוט ימנע ממנו לנהוג שיכור ואז תיתפר הבעיה.

אהרון כהן: אין לו מה לאכול היום.

ניבה רפאלי: יש לזה פתרון כאן.

ניבה רפאלי: ההגדרה של "בעלים" אומרת שבעל הוא אחד מאלה: כאשר מס' 1 זה הבעלים הרשום, ומס' 2 זה לעניין רכב שיש עליו הסכם שכירות או מיקח אגב שכירות או הסכם מכר, האדם המחזיק ברכב מכוח ההסכם.

ניבה רפאלי: הבעלים הרשום של המונית הוא לא בעל לצורך העבירות בפקודה.

חוה ראובני: להיפך.

משה מירון: אני מייצג את חברות הליסינג וההשכרה, ואני רוצה לומר שאצלנו יש בעיה רצינית כי אין זיקה בין הבעלות של הרכב למי שמשתמש.

משה מירון: צריך לבצע החרגה בעניין הזה.

חוה ראובני: אני אתן שתי תשובות, כאשר תשובה אחת היא ברמה הפורמלית.

חוה ראובני: יש לבעל הרכב הרשום מעמד בהליכים האלה.

חוה ראובני: זאת אומרת, אם היה איסור שימוש והרכב ננהג שלא על-ידי בעליו יש לבעל הרכב מעמד הן בהליך המינהלי, הן בהליך השיפוטי.

חוה ראובני: הוא יכול לבקש ביטול איסור שימוש ולטעון שמי שנהג ברכב פעל בניגוד להוראותיו של בעל הרכב, ולבקש בעילה זאת לפי סעיף 57ב(ב).

חוה ראובני: הוא ילך לבית המשפט לתעבורה והוא יבקש ביטול.

חוה ראובני: הוא אומר שהוא אמר לו במפורש כך או אחרת, ושהוא עשה בניגוד למה שסוכם בינהם.

חוה ראובני: בית משפט ישוכנע שזה אכן נכון, ודי בכך כדי לבטל את הודעת איסור השימוש.

חוה ראובני: בית משפט לא מטיל איסור שימוש, איננו רשאי להטיל איסור שימוש על רכב שעבירה בוצעה בו.

חוה ראובני: זה לגבי הפסילה המינהלית.

אמנון כהן: נניח שקצין לקח את הרכב ל-60 יום, ואותו בעל מונית צריך לפנות עכשיו לבית משפט.

אמנון כהן: אני שוכר רכב לשבוע ימים שבמהלכם ביצעתי אחת מהעבירות שמנויות כאן, למה הוא אשם?

חוה ראובני: אני מבקש להפנות את תשומת הלב באילו עבירות מדובר.

חוה ראובני: אותו תייר ששוכר רכב לא עושה הסעה בשכר ברכב שהוא שכר, ואותו תייר ששכר רכב לא נהג ברכב מסחרי עם הגבלה של שעות נהיגה.

חוה ראובני: אלו עבירות שניתן לבדוק אותן מראש.

חוה ראובני: לחברת ההשכרה מותר לבדוק אם יש לשוכר רשיון נהיגה, ואסור לה להשכיר רכב שניתן עליו הודעת איסור שימוש, ואסור לה להשכיר רכב לנהג בזמן פסילה.

משה מירון: איך אנחנו בודקים שכרות?

חוה ראובני: שכרות לא נמצאת היום בהצעה.

חוה ראובני: שכרות היא בהצעה הפרטית, לא בהצעה הממשלתית.

חוה ראובני: אנחנו לא מתנגדים.

גלעד ארדן: זה חמור מאוד מה שאת אומרת, כי אתם תמכתם בזה.

חוה ראובני: אנחנו תומכים בזה, אבל אני לא חושבת שאני זאת שצריכה להגן על זה.

חוה ראובני: אני לא מתנגדת לזה, אבל לנמק וכו' זה כבודו.

משה מירון: יש לנו 120,000 כלי רכב.

משה מירון: זה שימושנו, אנחנו עוסקים בתחום הזה.

משה מירון: לא יכול להיות שכאשר נהג התרשל בנסיעתו - - -

חוה ראובני: אבל, זה לא התרשל.

אמנון כהן: האם אתה מדבר על השכרה או על ליסינג?

משה מירון: אני מדבר גם על השכרה וגם על ליסינג, זה זהה לחלוטין.

משה מירון: הליסינג הוא השכרה לטווח ארוך, אי אפשר לראות את זה אחרת.

משה מירון: אנחנו בעלים של הרכב, אין לנו קשר לנוהג ברכב.

משה מירון: באיזשהו מקום צריך לנתק את הקשר הזה.

ולדמיר רובין: אתם רק עושים ביזנס.

אמנון כהן: אין לי בעיה עם זה שהם עושים ביזנס, אבל הם צריכים לשמור גם על החוק.

אמנון כהן: אנחנו אולי נמצא פתרון.

חוה ראובני: אבל מר מירון מטעה כשהוא אומר התרשל בנהיגתו.

חוה ראובני: אין סמכות להטיל איסור שימוש ברכב על עבירות שהתפתחו תוך כדי נהיגה, שהנהג לקח את הרכב ונסע מהר מידיי או שהוא נכנס לצומת לא פנויה, אפילו שהוא עבר רמזור אדום.

חוה ראובני: צריך לשים לב באילו עבירות מדובר פה.

חוה ראובני: מדובר על זה שהם השכירו רכב שיש עליו הודעת איסור שימוש, למה שהם לא יישאו בתוצאות של זה?

משה מירון: אז תחריגי את הסעיפים הרלוונטיים.

חוה ראובני: אבל כל העבירות הן כאלה.

חוה ראובני: יש איסור שימוש על הסעת נוסעים בשכר במספר העולה על המותר.

גלעד ארדן: אבל, הוא לא מדבר על זה.

גלעד ארדן: הוא מדבר על שכרות.

חוה ראובני: אני מדברת לפי המצב הקיים.

אתי בנדלר: התשובה צריכה לגעת לא רק בעבירות שנמצאות.

אתי בנדלר: האם את רוצה שבסוף הדיון נחזור לסעיף הזה?

חוה ראובני: לשיטתנו, אלו עבירות רובן ככולן שניתן לבדוק אותן מראש.

חוה ראובני: היה ואם יתפתח בדרך מצב חריג ונעשה משהו בניגוד, אז יש גם את הסמכות השיפוטית.

גלעד ארדן: העיקרון שמדבר עליו מר מירון שיכול להיות שלעיתים מישהו ייפגע ורכבו יוחרם בגלל עבירה שעשה מישהו אחר, הוא עיקרון שעמד מול עיננו, ולנגד עיני רוב המחוקקים בעולם שהכניסו את החוק הזה לתוקף, גם בארצות הברית וגם בקנדה, וגם במקומות אחרים.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על הזכות של האזרחים במדינה להסתובב ברחוב או לשלוח את הילד ולדעת שהמדינה עשתה את הכול כדי להקטין את הסיכויים שאיזשהו נהג שיכור ייפגע בילד שלהם.

גלעד ארדן: המדינות שהכניסו את החוק הזה לתוקף החליטו שהזכות הזאת גוברת על עוול שלפעמים יכול לקרות.

אמנון כהן: אבל, לא הענשת את הנהג אלא את בעל הרכב.

גלעד ארדן: ביהדות נקבע לדוגמא שעד מספר מסוים של מטרים צריך לאסוף את הגוזלים, וזאת מכיוון שצריך לקבוע איזשהו מדד שלפעמים הוא עושה חוסר צדק לאדם ספציפי, אבל הוא עושה צדק עם הכלל.

גלעד ארדן: זהו בדיוק העיקרון של החוק הזה.

גלעד ארדן: הסכמי הליסינג שאתם עושים הם לא לחודש אלא הם לשנה ומעלה.

גלעד ארדן: אם מחרימים לאדם שעשה הסכם כזה את הרכב לחודש ימים, אז הוא ממשיך לשלם לכם.

גלעד ארדן: זו בעיה של אותו אדם.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזאת צריכה להיות בעיה שלכם.

גלעד ארדן: בהסכם השכירות שאתם עושים תכניסו סעיף כפי שהצעתי לבעלי המוניות, שמדבר על הנושא הזה.

גלעד ארדן: נניח שאותו אדם ששכר את הרכב מהחברה או עשה הסכם ליסינג לא נהג בשכרות, אלא הוא רק ביצע תאונות דרכים.

גלעד ארדן: גם במצב הזה יכול להיגרם להם נזק, והם מגינים על עצמם במקרים כאלו.

גלעד ארדן: באותה צורה הם יכולים להגן על עצמם מפני מצב כזה.

גלעד ארדן: אם אותו אדם שחוכר את הרכב ידע שאם הוא ייתפס נוהג שיכור או תחת השפעת סמים או בפסילת רשיון, אלו העבירות שאנחנו רוצים להוסיף, אז עלולים לשלול לו את הרכב אני חושב שהוא ייקח את זה הרבה יותר בחשבון, וזה יצמצם משמעותית את התופעה.

חוה ראובני: זה כבר קיים.

אתי בנדלר: אין צורך בזה, משום שלבית המשפט יש בלאו הכי סמכות להפעיל את שיקול הדעת.

גלעד ארדן: אבל, זה האם לשלול או לא לשלול לגמרי.

גלעד ארדן: אני חושב שכדאי שלבית המשפט יהיה שיקול דעת בקביעת משך השלילה כדי שאדם לא יעשה עבירה סופר חמורה ובית המשפט יגיד שזה ראוי ל-120 יום או ל-150 יום, ויתעלם לחלוטין מזה שהוא לא הבעלים.

גלעד ארדן: אני באמת מעוניין לצמצם ככל שניתן את התופעה.

גלעד ארדן: אבל, אני לא רוצה לגמרי לוותר על העיקרון הזה משום שאני חושב שהעיקרון הזה הוא חשוב.

גלעד ארדן: עובדה שהרבה מאוד מדינות בעולם כן משתמשות בו.

גלעד ארדן: אני מצטער שהרשות הביאה את המחקר רק הבוקר.

גלעד ארדן: אני מקווה שהיושב ראש ראה אותו.

ולדמיר רובין: זה לא מחקר, אלא סקר.

גלעד ארדן: זה סקר שגם משרד המשפטים הציג לי אותו בעבר.

גלעד ארדן: ניתן לראות שמדינות רבות בעולם שהמלחמה בהן על זכויות האדם והקניין היא לא פחותה מאשר במדינת ישראל, בכל זאת מצאו לנכון להשתמש בהרתעה הזאת וזה הוכיח את עצמו.

גלעד ארדן: זה הוריד משמעותית את כמות האנשים שנתפסו נוהגים ללא רשיון, או כאלו שנוהגים בשכרות.

גלעד ארדן: אנחנו יודעים את המספרים במדינת ישראל.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר לך ששיקול דעתו של בית המשפט לא מוגבל בכל מקרה, כך שהוא יכול להביא בחשבון כל שיקול.

גלעד ארדן: את צודקת.

גלעד ארדן: אבל, אם המחוקק בכל זאת יכניס פה סעיף שאומר שהבעלות צריכה להשפיע בשיקולים של בית המשפט אז זה יצמצם הרבה יותר את המרחב של בית המשפט בנושא הזה.

גלעד ארדן: יש מקומות שבהם סעיפים כאלו קיימים.

ניבה רפאלי: יש פתרון פרקטי ודי פשוט לבעיית בעלי מוניות, וגם לנושא השכרת רכב וגם לנושא הליסינג.

ניבה רפאלי: בהשבתה של בית משפט יש סייג שאם מי שנהג ברכב פעם בניגוד להוראותיו של בעל הרכב ובעל הרכב עשה כל שביכולתו כדי למנוע ביצוע עבירה, לא יושבת הרכב.

ניבה רפאלי: זה מאוד פשוט להכניס סעיף מתאים בחוזה ההשכרה שינסחו אותו עורכי הדין שלהם, שבו יהיה כתוב שהם מורים להם לא לבצע עבירות.

ניבה רפאלי: למרות שבחוק כמות שהוא במצב הנוכחי הסייג הזה לא חל בהשבתה של קצין משטרה, אנחנו בנוהל שלנו החלנו על עצמנו גם את הסייג הזה.

ניבה רפאלי: אני לא חושבת שיש לנו התנגדות שהסייג הזה יהיה בתוך החוק.

ניבה רפאלי: הסייג אומר שאם בעל הרכב הורה לנהג או למי שמשת

ניבה רפאלי: מש ברכב לא לעשות עבירות, והנהג פעל בניגוד להוראות שלו, אז לא ישביתו את הרכב.

ניבה רפאלי: אנחנו מציעים להוסיף סייג כזה גם לפסילה של קצין משטרה.

אמנון כהן: אני חושב שהצעת נציגת המשטרה עולה בקנה אחד בהתחשבות בבעל הרכב.

אמנון כהן: מדברים פה גם על קצין משטרה וגם על בית משפט.

חיים עטר: בניגוד לבעלי הליסינג, אנחנו לא משכירים ואנחנו גם לא יכולים לחייב בכסף.

אמנון כהן: תחתים את אותו נהג מונית שינהג במונית שלך על הסכם עבודה.

אמנון כהן: אם החתמת אותו אתה מכוסה.

חיים עטר: כשאני מחתים אותו אני מכוסה, אבל בינתיים לקחו לי את המונית.

אמנון כהן: לא ייקחו.

אמנון כהן: אני רוצה לתת את הסייג הזה גם לקצין משטרה.

חיים עטר: אם אני אוכיח לקצין המשטרה שהמונית היא שלי ולא שלו, אז זה בסדר גמור.

חיים עטר: אין לי בעיה עם זה.

גלעד ארדן: אני חושב שאנחנו מאבדים פה חלק מאוד מאוד משמעותי מהחוק הזה.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, לפי הגישה הזאת כל אבא שנותן את הרכב לילדים שלו תמיד יגיד להם שבמידה והם נתפסו על אחד מהדברים האלו, אז צריך להגיד לשוטר שהם יגידו לשוטר שאבא שלהם אמר להם לא לשתות.

אמנון כהן: לא, אנחנו נכתוב ברכבים ציבוריים.

גלעד ארדן: אבל, הבעיה חוזרת גם ברכבים ציבוריים.

גלעד ארדן: דרך אגב, לאחרונה אני פעלתי רבות פה למען נהגי המוניות.

גלעד ארדן: אבל אני רוצה לשאול, במה שונים נהגי המוניות מבעלים של חברות הובלה או חברות משאיות שלא מיוצגים כאן היום?

גלעד ארדן: הרי אצלם כבר היום בחוק עובדים אנשים שכל יום נוהגים ברכבים שלהם, ואם אחד הנהגים ייתפס כשהוא נוהג במשאית עם עודף משקל או שהוא מסיע יותר מידיי אנשים אז ישביתו את הרכב.

גלעד ארדן: למה אנחנו צריכים להגן עליהם פחות מההגנה שאנחנו נותנים לבעלי המוניות?

גלעד ארדן: במה הם שונים ?

גלעד ארדן: כלי רכב הוא כמו כלי נשק, וזו האחריות והתפקיד של בעל הרכב.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים שהנהגים השכירים יחששו מאוד מאוד מהנזק שייגרם אם הם יעברו על כל אחת מהעבירות האלו שאנחנו רוצים להגדיר אותן כחמורות במיוחד ומסכנות חיי אדם.

גלעד ארדן: אם אנחנו ניתן אפשרות לכול אחד לעקוף את זה על-ידי החתמת טופס אז איבדנו את כל ההתרעה פה, זה ילך רק על המגזר הפרטי.

גלעד ארדן: יש מחקרים המראים שנהגים של רכב מסחרי, רכב מקצועי, אנשים שנהוגים ברכב שהוא לא בבעלותם נוהגים לנהוג הרבה יותר בצורה חופשית ומשוחררת, ופחות זהירה גם מבחינת מהירות וגם מבחינת השימוש שלהם ברכב.

גלעד ארדן: אני רוצה שההרתעה תהיה יותר משמעותית דווקא בקרב נהגים כאלו.

לאה ורון: אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם שגם מועצת המובלים, גם חברות "אגד" ו"דן", וגם עמותת אוטובוסים זעירים, ונציגי המחצבות באשר למשקל יתר, הוזמנו לדיון והם לא מצאו לנכון לתת הגנה לאנשים שלהם שיעברו את העבירות.

גלעד ארדן: אני חושב שהפתרון יכול להיות במה שהצעתי קודם ליועצת המשפטית, שבמסגרת שיקולי בית המשפט על אורך ההחרמה, הם ייקחו בחשבון עד כמה.

גלעד ארדן: אם יבוא בעל חברה ויראה בבית המשפט שהוא עשה הדרכות והוא באמת עשה כל מה שניתן, ושהורידו מייד לחודש נהגים שהיו להם מספר עבירות וכו', אז יהיו מבחנים לזה.

גלעד ארדן: אבל, אי אפשר לגמרי לבטל את כל העסק הזה בנהיגה מסחרית.

חוה ראובני: אני מבקשת להוסיף ולהעיר שחלק מהעבירות שנקבעו, נועדו במיוחד לטפל במגזרים האלה שעכשיו בעצם מציעים להשתמט על-ידי החתמה כזאת.

חוה ראובני: באילו כלי רכב עושים עבירות של הסעה בשכר או עבירות של עומס יתר או עבירות של נהיגה מעבר לשעות המותרות?

חוה ראובני: הרי בדיוק כאן אנחנו רצינו להגיע דווקא לבעל הרכב.

חוה ראובני: אלו עבירות שמבוצעות מטעמו.

חיים עטר: אין בעיה, זה בסדר גמור.

גלעד ארדן: למה זה בסדר?

גלעד ארדן: גם על זה אין לך שליטה.

גלעד ארדן: אם הוא נהג יותר מעשר שעות רצוף, אז גם על זה אין לך היום שליטה.

גלעד ארדן: היום בחוק אם השכרת לו והוא נהג במונית כשהוא מסיע שמונה אנשים במקום חמישה אנשים כפי שכתוב ברשיון, אז יחרימו לו את הרכב.

חיים עטר: שייקחו לו הרשיון, למה שיחרימו את האוטו שלי?

גלעד ארדן: אבל, כבר היום יש את זה בחוק בכל רכב.

חיליק רוזנבלום: אני נציג של פורום פעולה שהוא פורום של כל העמותות והארגונים למניעת תאונות דרכים.

חיליק רוזנבלום: אני משמש כיושב ראש המכון לחקר הגורם האנושי למניעת תאונות.

אמנון כהן: אני לא הזמנתי את הפורומים לדיון הזה.

אמנון כהן: אני רוצה להתקדם עכשיו עם החקיקות, יש לי מספיק חומר.

אמנון כהן: יש הרבה ארגונים ואני ביקשתי לקיים דיון מקצועי רק עם אנשי המקצוע וחברי הכנסת.

אמנון כהן: אנחנו נזמין אתכם לדיונים יזומים אחרים.

אמנון כהן: אתם עושים פעולות חשובות מאוד ואנחנו נקדם נושאים מסוימים בהצעות חוק.

אמנון כהן: כרגע ישנה הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק של חבר הכנסת ארדן ואנחנו רוצים להתקדם עם זה כמה שיותר מהר.

מיכה גולד: מה שחל מהצעת החוק על המגזר הפרטי קל וחומר חל על הנוהגים ברכב הציבורי או כל אחד אחר שמסיע.

מיכה גולד: לדעתי, אנשים שיעשו עבירות שוב ושוב לא יוכלו למצוא מקום עבודה אצל נהגי מוניות.

מיכה גולד: בצורה הזאת אנחנו נעלה את הרמה והאיכות של אלו שנותנים את הרכב.

מיכה גולד: אנחנו מחייבים את הנושא הזה.

מיכה גולד: אנחנו מציעים שיעסיקו קצין בטיחות וזה חלק מהפעילות.

אתי בנדלר: "העצה" שנשמעה כאן לכך שבעלי מוניות או אחרים יחתימו נהגים על כך שהם יתנהגו יפה, ספק ספק אם היא יכולה לשמש באמת כהגנה.

אתי בנדלר: אינני בטוחה שהחתמת טופס באותיות הקטנות בחוזה השכירות תהווה הגנה מספיקה לצורך העניין הזה.

אתי בנדלר: אני הייתי רוצה לשמוע את תגובת המשרדים להצעתו של חבר הכנסת ארדן להוסיף בסעיף 57ג שדן באיסור שיפוטי על שימוש ברכב, שיקול דעת לבית המשפט כך שבקביעת אורך תקופת הפסילה יביאו בחשבון גם את הזיקה בין הנהג שביצע את העבירה ובין הרכב.

אתי בנדלר: ייתכן שאם זה יודגש במפורש כרכיב בשיקול דעת בית המשפט, הדבר ראוי ונכון.

אתי בנדלר: באשר לפנייה לבית משפט אחרי מתן צו איסור שימוש מינהלי, סעיף 56ב לפקודה דן בכך, אז יש נסיבות בהן בית המשפט חייב לבטל את צו האיסור המינהלי והן מנויות בסעיף קטן (ב)(1).

אתי בנדלר: זאת אומרת שהרכב נלקח מבעליו בלי ידיעתו ובלי הסכמתו, או שמי שנהג ברכב פעל בניגוד להוראותיו של בעל הרכב וגומר.

אתי בנדלר: אבל, בסעיף קטן (ג) נאמר מפורשות שבית המשפט רשאי לבטל את הודעת איסור השימוש או לקבוע תקופה קצרה יותר לאיסור השימוש בתנאים או ללא תנאים אם התקיימו נסיבות אחרות מאלו המנויות בסעיף קטן (ב) המצדיקות זאת.

אתי בנדלר: כלומר, כאן בפירוש שיקול הדעת של בית המשפט הוא מאוד מאוד רחב.

אתי בנדלר: אם יהיה מקום להוסיף את הנושא של הזיקה בין הנהג לבין בעל הרכב בסעיף 57ג, אולי ראוי להוסיף את זה גם לאותו סעיף קטן (ג) כאן בסעיף 57ב, ואני חושבת שזה יהווה מענה נאות.

חוה ראובני: אין לי התנגדות להוספה הזאת.

חוה ראובני: אני חושבת שזה יכול להיות פתרון טוב.

חוה ראובני: אולי הייתי מוסיפה שם מרכיב נוסף של הזיקה בין העבירה לבעל הרכב.

חוה ראובני: הרבה פעמים העבירה מבוצעת על-ידי הנהג, אבל היא מטעמו, לטובתו, ולפעמים אפילו על-פי דרישתו של בעל הרכב.

חוה ראובני: למשל, נהיגה מעבר לשעות הנהיגה המותרות או עומס יתר.

חוה ראובני: אלו מצבים שבהם הנהג שהוא נהג עצמאי קבלן, מבצע את העבירה.

חוה ראובני: אבל נאמר לו שלמרות שהמשקל עולה על המותר, עליו לעשות את הובלה הזאת בסיבוב אחד.

גלעד ארדן: אני מתנגד למה שהיא מציעה מכיוון שבמצב כזה כאילו ייראו שמדובר רק בעבירות כלכליות, וזה לא יהיה במקרים שבהם האבא נתן את הרכב לילד שלו מבלי לוודא שהוא נוהג עם מלווה, מפני שאין לו זיקה כלכלית.

חוה ראובני: זה לא מה שהצעתי.

גלעד ארדן: אבל, מכלל הן אתה שומע לאו.

גלעד ארדן: אם את אומרת לבית המשפט שהזיקה שהוא צריך לבחון בעיקר בקשר להחרמה היא הזיקה הכלכלית, אז משמע מזה שאם אין זיקה כלכלית אז צריך רוב הסיכויים שצריך ללכת לקולא.

גלעד ארדן: אבל, זה לא בהכרח חייב להיות כך.

גלעד ארדן: זה תלוי באחריות של ההורה, וזה תלוי בשאלה עד כמה ההורה באמת ניסה לפקח על הילד שלו בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני חושב שזה יתפרש לא טוב.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על הזיקה בין הנהג שביצע את העבירה ובין הבעלים של הרכב.

אמנון כהן: כן, בשני המקומות.

אמנון כהן: גם בשיפוטי וגם במינהלי.

אתי בנדלר: כן, אבל זה תמיד יהיה בשיקול דעת בית משפט.

אמנון כהן: בוודאי.

לאה ורון: האם זה גם לגבי קצין משטרה?

אתי בנדלר: קצין משטרה לא.

אתי בנדלר: אבל, בערעור על החלטתו של קצין המשטרה לבית המשפט.

אתי בנדלר: אנחנו נראה איפה נשלב את זה בסעיף 57ג.

גלעד ארדן: אני כבר מודיע שאני מוכן להוריד את אחת מהעבירות שאני כתבתי בחוק שלי.

אמנון כהן: אנחנו נגיע לזה יותר מאוחר.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף 3.

חוה ראובני: "בסעיף 57ג(א) לפקודה, במקום "לתקופה של 60 ימים" יבוא "לתקופה של עד 120 ימים", ובמקום הסיפה החל במילים "את המילים שבו יועמד הרכב" יבוא "את המגרש שבו יועמד הרכב במהלך תקופת איסור השימוש, מבין המגרשים שנקבעו לפי סעיף 57א(ב)(2)".

אתי בנדלר: זה צריך להיות מבין המגרשים שייועדו לכך.

אתי בנדלר: היה איזשהו תיקון בסעיף 57א(ב)(2), וצריך להתאים את הנוסח.

חוה ראובני: הוספנו שם: מבין המגרשים שייועדו לכך.

חוה ראובני: אבל, זה כאן מפנה למגרשים ששם.

אתי בנדלר: אנחנו נבדוק ואם צריך תיאום נוסח נעשה תיאום נוסח.

חוה ראובני: הסעיף הזה מדבר על שני דברים.

חוה ראובני: ראשית, הארכת התקופה המקסימלית שלגביה בית המשפט יהיה מוסמך להטיל איסור שימוש ברכב.

אמנון כהן: בדיון הקודם אמרתי שאם אנחנו מורידים את המינהלי ואת לא תגישי הסתייגות, אנחנו נאריך פה.

אתי בנדלר: אבל, בינתיים זה לא הורד.

אתי בנדלר: זה רק נקבע או 30 או 60 לפי אמות מידה.

אמנון כהן: האם נשאיר את זה 120 ימים בינתיים?

אתי בנדלר: אני חושבת שנשאיר את זה.

חוה ראובני: אנחנו גם לא רואים את זה כשקול אחד כנגד השני, כי היתרון של המינהלי והאפקט החזק שלו הוא במיידיות, בעוד שמה שעושה בית המשפט גם אם זה ליותר זמן זה אי שם בעוד שנה וחצי.

אמנון כהן: הבנתי, סעיף 3 אושר.

אמנון כהן: בואי תתקדמי לסעיף 4.

חוה ראובני: " בסעיף 57 לפקודה – בכותרת השוליים במקום "העמדת רכב" יבוא "שינוע רכב למגרש והעמדתו בו".

חוה ראובני: במקום "הוצאות בשל העמדת רכב בתקופת איסור שימוש לפי סעיפים 57א עד 57ג" יבוא "הוצאות בשיעור שנקבע לפי סעיף 57א(ב)(2), בשל שינוע רכב למגרש שבו יועמד בתקופת איסור שימוש לפי סעיף 57א עד 57ג, ובשל העמדתו במגרש כאמור".

חוה ראובני: סעיף 57ד נקרא הוצאות בשל העמדת רכב, ועניינו כיסוי ההוצאות של העמדת הרכב.

אמנון כהן: כלומר, כמה האזרח צריך לשלם עבור החסנת הרכב והשינוע.

אמנון כהן: האם זה יבוא אחר כך בתקנות?

חוה ראובני: כן, ובישיבה הקודמת כבר נקבע שהתקנות האלו יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אמנון כהן: כמה זמן לוקח להכין את התקנות?

חוה ראובני: זה ייקח כמה חודשים.

חוה ראובני: ממילא אין עדיין מגרשים, תעבור עוד שנה עד שיהיו מגרשים?

גלעד ארדן: אתם בהצעת החוק הממשלתית תציעו שהחוק יחול מעוד שנה.

גלעד ארדן: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו צריכים להחיל בעוד חצי שנה, ואם הם רוצים לבקש מעבר לזה אז שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: שיבואו ויציגו לציבור למה הם לא הספיקו בחצי שנה.

אתי בנדלר: זה הסעיף הבא.

חוה ראובני: סעיף 4 מיועד להתאים את הגבייה למצב שבו יש מגרשים, ולקבוע את חובת בעל הרכב לשאת בהוצאות שינוע הרכב למגרש אם היה שינוע והרכב הוסע לשם לא על-ידי מישהו שהוא מטעמו, והוצאות עמידת הרכב במגרש.

אמנון כהן: קצין משטרה תפס נהג שביצע עבירה והוא עצר אותו במקום מסוים.

אמנון כהן: האם מאותו רגע אסור לנהג לנהוג, האם הוא יכול להגיע עד למגרש הקרוב למקום מגוריו או שמא הוא צריך להזמין גרר שיגרור את הרכב?

חוה ראובני: יהיו מצבים שונים.

חוה ראובני: אם הוא שיכור אז לא יתנו לו לנהוג, וגם אם הרכב אסור לשימוש.

חוה ראובני: אבל, יש מצבים שבהם בעל הרכב ישלח נהג אחר.

חוה ראובני: למשל, לא תמיד לבעל מונית יש רשיון נהיגה למונית.

חוה ראובני: צריך שתהיה דרגת רשיון מתאימה.

חוה ראובני: קצין משטרה יקבע שאסור לרכב מסוים לזוז ממקום כלשהו, אבל יש לו חמש שעות להגיע למגרש.

חוה ראובני: לא מחפשים להעמיס הוצאות.

חוה ראובני: העלויות ייקבעו בתקנות, והתקנות האלה יהיו באישור ועדת הכלכלה.

חוה ראובני: כך כבר נקבע בישיבה הקודמת.

אתי בנדלר: האם בהנחיות המשטרה ובנוהלים שלכם יש התייחסות לשאלה מתי תאפשרו לנהג לנהוג בעצמו למגרש או לאפשר לו להביא נהג חלופי, ורק כשאין ברירה זה יהיה גרר?

שולמית שמעון: נכון להיום זה לא קיים בנוהל מאחר ולא קיימת האופציה של מגרשים.

שולמית שמעון: כשזה יהיה בעתיד זה ייכנס לנוהל.

אמנון כהן: מה קורה כשאתם תופסים היום נהג שיכור?

שולמית שמעון: השוטר בעצמו יכול להרחיק את הרכב.

שולמית שמעון: לשוטר עצמו יש סמכות להרחיק את הרכב.

שולמית שמעון: אם אין לו רשיון נהיגה מתאים אז מובא איש למקום במטרה להרחיק אותו, או שמזעיקים בן משפחה להרחיק את הרכב מהמקום.

אתי בנדלר: שולמית, אתם לוקחים על עצמכם התחייבות לעגן את זה בנוהל.

שולמית שמעון: אנחנו לוקחים לתשומת ליבנו לעגן את זה בנוהל.

גלעד ארדן: עלויות גרירה לאזרח הן 260 שקל.

גלעד ארדן: לעירייה זה עולה 100 שקלים.

גלעד ארדן: חניה בתל-אביב במקום אסור, למשל על מדרכה, עולה היום 760 שקל.

גלעד ארדן: אני הולך להגיש הצעת חוק שתאמר שאסור לגרור מהשעה אחת בלילה עד השעה שש בבוקר.

חוה ראובני: בסעיף 4(2) אנחנו קובעים שההוצאות ישולמו על-ידי בעל הרכב.

חוה ראובני: יש שני סוגים של הוצאות.

אמנון כהן: בעל הרכב משלם, לא הנהג שעשה את העבירה.

משה מירון: למה הנהג לא צריך לשלם את ההוצאות האלה?

משה מירון: זה גם נראה בלתי סביר.

גלעד ארדן: ב- 90% מהמקרים יש זיקה בין הנהג לבעל הרכב.

גלעד ארדן: אתה יכול לנכות את זה מהנהג דרך המשכורת שהוא מקבל, או דרך זה שהוא משלם דמי שכירות.

גלעד ארדן: לפעמים, זה הבן שלך.

גלעד ארדן: יש לזה פתרונות.

גלעד ארדן: אתה לא סתם פוגש מישהו ברחוב ונותן לו את הרכב.

גלעד ארדן: אם בעל הרכב הוא לא זה שמחויב אי אפשר להחיל עיכבון.

גלעד ארדן: אני חושב שצריך להכניס זכות עיכבון שאם לא ישלמו את הוצאות ההעמדה והשינוע אז גם לא יקחו בחזרה את הרכב.

גלעד ארדן: אתה יכול לעשות את זה רק מול בעל הרכב.

יפעת רווה: חבר הכנסת ארדן, זה כבר קיים.

יהודה בר אור: חבל שאתם לא הבנתם את העיקרון של דבריי כבר מההתחלה.

יהודה בר אור: לגבי בעל מונית, לא תמיד זה שמשכיר את המספר יכול להפעיל את הרכב.

יהודה בר אור: יש לי פה רשיון הפעלה של אלמנה בשם שרה אהרונוב.

יהודה בר אור: היא משכירה את הזכות שלה.

יהודה בר אור: אם מחר יעשו "רפורט" על הרכב שלה אז יביאו אותה לשלם את הכסף הזה.

יהודה בר אור: אתם לוקחים מהאלמנה הזאת ומאנשים נוספים כסף למרות שהם לא אשמים בשום עבירה.

יהודה בר אור: איך תרגישו אז?

גלעד ארדן: אני ארגיש מצוין משום שאני אציל חיים של אנשים אחרים.

יהודה בר אור: אני מאוד מבקש להתייחס להפרדה שיש בין בעל מונית לבין נהג שמבצע את העבירות.

אמנון כהן: כשהאישה הזאת משכירה את המונית שלה היא תעשה הסכם בין הנהג לבינה שכל עבירה שהוא יעשה, וכל רפורט שהוא יקבל, הם על הראש שלו.

יהודה בר אור: אבל, היא הנפגעת העיקרית מהשבתה של הרכב.

אמנון כהן: היא תלך לבית המשפט ותגיד שיש לה הסכם עם הנהג.

יהודה בר אור: זה כבר מכניס אותה להוצאות כספיות.

ניבה רפאלי: בעל הזכות הציבורית הוא בכלל לא בעל הרכב לצורך עבירות בפקודת התעבורה.

ניבה רפאלי: מונית זה דבר אחד, אבל אי אפשר לחייב אותה בקנס שחל על בעל הרכב כי היא לא בעל הרכב.

ניבה רפאלי: היא לא עונה להגדרה של בעל הרכב של פקודת התעבורה.

יהודה בר אור: האם את רוצה שאני אראה לך את עשרות הקנסות שהיא קיבלה מנהגים שהיא השכירה להם?

יהודה בר אור: אני יכול להביא את זה לפה.

יהודה בר אור: היא השכירה לאותו נהג את הרכב, אבל היא לא אשמה באותה עבירה שביצע אותו נהג.

גלעד ארדן: האם היא שילמה את הקנסות האלה?

יהודה בר אור: ברור שהיא שילמה.

גלעד ארדן: כעורך דין אני ייצגתי מישהו שהשכיר מספר וקיבל בטעות קנס.

יהודה בר אור: אבל, כשאתה הולך לעורך דין אתה צריך לשלם לו 3,000 שקל.

יהודה בר אור: בעל מספר לא יכול להרשות לעצמו לשלם 3,000 שקל.

גלעד ארדן: אני הגשתי בבית המשפט את הסכם ההתקשרות, ושזה שהשתמש במונית התחייב לשלם, והעבירו את זה עליו.

גלעד ארדן: עשיתי את זה אפילו בלי בית משפט, דרך מי שנתן לו את ה"רפורט", דרך משרד התחבורה.

גלעד ארדן: למה אתה מטעה את הוועדה?

יהודה בר אור: לא, אתה מטעה את הוועדה.

יפעת רווה: אנחנו מסתכלים משפטית, ומשפטית לפי ההגדרה כפי שנאמר פה משכיר לא נחשב בעל הרכב.

יפעת רווה: אם יש בעיה מעשית אז צריך לפתור אותה.

יפעת רווה: אבל, אנחנו עושים את החוק הזה לפי המשפט הקיים, ולפי המצב המשפטי הקיים לא צריכה להיות בעיה.

אמנון כהן: אנחנו מאשרים את סעיף 4.

חוה ראובני: "סעיף 5 – תחילתם של סעיפים 57א, 57ג, ו-57ד לפקודה, כנוסחם בסעיפים 2 עד 4 לחוק זה, כתום שנה מיום פרסומו של חוק זה.

חוה ראובני: ואולם רשאי השר לביטחון הפנים בהסכמת שר התחבורה לקבוע בצו מועד תחילה אחר מהמועד האמור".

אמנון כהן: ובאישור - - -

גלעד ארדן: בחוק שלי כתוב שישה חודשים.

חוה ראובני: אני מבקשת להסביר למה כתבנו שנה, ומה עוד כתבנו.

חוה ראובני: נמצא פה נציג המשרד לביטחון פנים ואני מקווה שהוא יוכל להסביר היכן עומד המשרד.

חוה ראובני: צריך יהיה לצאת פה במכרז למגרשים האלה.

חוה ראובני: אנחנו מתקשים.

אמנון כהן: אבל, יש כבר ארבע חלופות.

חוה ראובני: עדיין צריך לפרסם מכרז.

אמנון כהן: אני רוצה שתתחילו לעבוד.

אמנון כהן: אני מסכים עם המציע.

אמנון כהן: אנחנו ניתן חצי שנה, ואם יש לכם נימוקים אמיתיים ובגללם אתם מבקשים עוד חודש או עוד חודשיים, לא עוד שישה חודשים, אז אנחנו נשקול את הנושא הזה.

חוה ראובני: אנחנו הראשונים שרוצים שזה יהיה מהר, ולכן ביקשנו לקבל פה סמכות לקבוע מועד תחילה אחר.

חוה ראובני: דהיינו, לא רק מאוחר יותר אלא גם מוקדם יותר.

חוה ראובני: אם אנחנו נהיה מוכנים בעוד שלושה חודשים אז אנחנו נפרסם צו לתחילה מוקדמת.

אליעזר כהן: אדוני היושב ראש, האם אתה מקבל את ההצעה שמדברת על חצי שנה?

אמנון כהן: אני בכיוון, אבל בואו נשמע מה יש ליועצת המשפטית לומר על העניין הזה.

אתי בנדלר: כשדנו בישיבה קודמת הוועדה אמרה שתנאי לכך שהחוק ייכנס לתוקפו זה שתהיה פריסה ארצית מינימלית של המגרשים האלה, כך שלא יתברר שיש שני מגרשים בתל אביב ומגרש אחד בירושלים, ומי שביצע עבירה באילת או במטולה יצטרך להסיע את הרכב שלו עד פה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לכם את העניין הזה כי אני חושבת שצריך להתנות את זה גם כאן בחוק: ובלבד שעד לאותו מועד יהיו מספר מינימלי של מגרשים שתקבעו בפריסה ארצית.

אמנון כהן: כמה מגרשים אתם מתכננים בשלב א'?

ולדמיר רובין: אנחנו מדברים בתיאום עם משטרת ישראל.

ולדמיר רובין: על-פי תחזיות של צרכים, מינימום שישה מגרשים.

ולדמיר רובין: אני חושב שאם נעשה מאמץ גדול אז אפשר לעמוד בחצי שנה.

עודד ברוק: אנחנו יודעים כמה זמן לוקחים מכרזים רציניים.

עודד ברוק: זה לוקח פחות או יותר שנה עם כל ההליכים שקורים אחרי זה כמו בית משפט וכדו'.

גלעד ארדן: אז תבואו לוועדת הכלכלה ותגידו שיש עתירות לבית משפט, ותבקשו מאיתנו לאפשר לכם חצי שנה נוספת, ואז הוועדה תאפשר.

ולדמיר רובין: אפשר לדבר על מחצי שנה ואילך.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר מה נקבע בהוראת התחילה בעניין תקנות מגרשי ההדרכה.

אתי בנדלר: באותן תקנות נקבע כך: תחילתן של תקנות אלו ואלו ביום כך וכך, כפי שנקבע להלן יום התחילה, ובלבד שעד למועד האמור יהיו שישה מגרשים לפחות בפריסה ארצית.

אתי בנדלר: אם לא היו באותו מועד מגרשים במספר ובפריסה כאמור תידחה תחילתן עד לתום שישים ימים שלאחר המועד שבו התקיימו תנאים אלו.

אתי בנדלר: שר התחבורה יפרסם ברשומות הודעה על יום התחילה שנדחה כאמור, שלושים ימים לפחות מראש.

אתי בנדלר: להלן, יום התחילה הדחוי.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם לא ראוי לקחת את העיקרון הזה ולשנות אותו בהתאמה לענייננו?

גלעד ארדן: במקום 6 חודשים ועוד 2 חודשים, תעשי 6 חודשים ועוד 6 חודשים, או 6 חודשים ועוד 4 חודשים.

אמנון כהן: ניתן עכשיו שישה חודשים, ואם הם ירצו הארכה הם יבואו לפה ויבקשו.

אמנון כהן: הארכה תהיה באישור ועדת הכלכלה.

עודד ברוק: זה חבל, זה די ברור שזה יהיה בלתי אפשרי לעמוד בזה.

אמנון כהן: אז תבוא לפה ותגיד שזה בלתי אפשרי.

ולדמיר רובין: נעשה מאמץ כדי שזה כן יהיה אפשרי.

חוה ראובני: לגבי הנוסח של סעיף 5, מכיוון שהוסף פה בדיון תיקון לסעיף 57ב, אז צריך להוסיף את זה גם בסעיף התחילה.

חוה ראובני: סעיף התחילה כיום לא עוסק בסעיף 57ב.

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית, תוסיפי גם את זה, וגם באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין מה החליטה הוועדה לעניין התחילה.

אתי בנדלר: תחילתן של הסעיפים שמנויים בסעיף 5 פלוס סעיף 57ב, שישה חודשים מיום פרסומו של החוק, ובלבד שעד לאותו מועד יהיו מגרשים בפריסה ארצית.

אתי בנדלר: לא היו עד לאותו מועד מגרשים במספר ובפריסה כאמור, יידחה תחילתם של אותם סעיפים למתי?

אמנון כהן: למועד נוסף, באישור ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: אנחנו נקבע פה את המועד.

אמנון כהן: כשהם יבואו לכאן ויגידו לנו שהם צריכים עוד שבועיים, או עוד חודש או חודשיים, אז אנחנו נחליט באותו רגע.

אתי בנדלר: נניח ועברו שישה חודשים ויש שני מגרשים, מה אז?

אמנון כהן: אז הם יבואו לכאן לדיון ויבקשו עוד שבועיים או עוד חודשים או חודשיים כדי להשלים את העבודה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, בכל מקרה צריכים שיתקיים התנאי הזה שהתחילה תהיה רק אחרי שיש שישה מגרשים לפחות בפריסה ארצית.

אמנון כהן: כן, ואם לא אז הם יבואו לקבל אישור להארכת זמן.

אמנון כהן: כלומר, במקרה והם לא הספיקו או שיש עתירות, או במקרה שלא מצאו מגרשים נוספים, או שיש להם חמישה מגרשים מוכנים.

אמנון כהן: אולי נאשר להם אז במקום לתקוע את זה לעוד שלושה-ארבעה חודשים.

גלעד ארדן: והם יתחייבו להכין את המגרש השישי עוד חודשיים.

אתי בנדלר: זאת אומרת שאתם לא רוצים להתנות שהדחייה היא בתנאי ש- - -

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית, תשאירי את הנוסח שמדבר על שישה מגרשים במהלך שישה חודשים.

אמנון כהן: במידה והם לא עומדים באחד היעדים, הם יבואו אלינו ונדון.

אתי בנדלר: זאת אומרת, להארכה אין הגבלה של מספר ופריסה של המגרשים.

אמנון כהן: האם את חושבת שצריך לשים?

אתי בנדלר: לדעתי כן, כי אחרת אין טעם גם להכניס את הטעם הזה מלכתחילה.

אמנון כהן: אבל, אני לא רוצה לתת להם יותר מידיי זמן.

עודד ברוק: מרגע שיש מגרשים אז גם לא צריך 60 יום, ומספיקים אפילו 30 יום.

עודד ברוק: הבעיה היחידה היא עד שיהיו מגרשים.

עודד ברוק: אנחנו נפעל במהירות האפשרית כדי לצאת למכרז.

אתי בנדלר: אני חושבת שראוי לקבוע שישה חודשים כדי שיהיה איזשהו תאריך יעד.

אתי בנדלר: אבל, אם אין עד לאותו מועד אז צריכים לדחות את זה עד שיתקיימו התנאים האלה.

אתי בנדלר: נניח שבעוד שלוש שנים יהיה מספר מגרש אחד.

אליעזר כהן: או להיפך, שבתום שלושה חודשים יהיו חמישה מגרשים.

לאה ורון: אבל, החוק צריך לתת לזה מענה כי אחרת הם יצטרכו להעביר חוק חדש בשלוש קריאות.

אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים בכל מקרה להתנות את התחילה בכך שיהיו לפחות שישה מגרשים בפריסה ארצית.

אתי בנדלר: אני לוקחת את זה לקצה הכי אבסורדי שיכול להיות.

אתי בנדלר: נניח שעברו שלוש שנים ויש רק מגרש אחד.

אתי בנדלר: האם זה ייכנס לתוקפו?

אתי בנדלר: לא.

גלעד ארדן: זה כמו שתגידי מה נעשה אם הממשלה לא תעמוד בכל חוק שנחוקק.

גלעד ארדן: הממשלה אז תהיה בבעיה מול הציבור.

גלעד ארדן: אני חושב שחייבים לקבוע להם זמן גג שבו הם צריכים לעמוד.

גלעד ארדן: הרי זה לא שאין מגרשים בעולם, זה עניין של מחיר ועד כמה המדינה מוכנה להסתדר איתם.

לאה ורון: האם אתה מתכוון לזה: ובלבד שההארכה לא תהיה מעבר לשנה וחצי?

גלעד ארדן: לא, ובלבד שזה לא יעלה על שנה מיום פרסומו.

גלעד ארדן: תוך שנה הם חייבים לגמור, אחרת הם תמיד יגידו שאין להם שישה מגרשים.

גלעד ארדן: אני לא משאיר לממשלה פתח כזה.

אתי בנדלר: אני עדיין לא קיבלתי תשובה ברורה לצורך הניסוח.

אתי בנדלר: אתה רוצה ללחוץ על הממשלה וטוב שכך.

אתי בנדלר: אבל, אני עדיין שואלת מה קורה אם לא עומדים ביעד הזה, האם החוק אז ייכנס לתוקפו או לא ייכנס לתוקפו?

גלעד ארדן: היעד הוא שהחוק ייכנס תוך שישה חודשים, ובלבד שיש כבר פריסה של שישה מגרשים.

גלעד ארדן: והיה ואין עדיין שישה מגרשים, אז הם יבואו לוועדת הכלכלה והם יוכלו לקבל דחייה של עד שישה חודשים.

גלעד ארדן: תוך 12 חודשים החוק נכנס לתוקפו anyway.

אתי בנדלר: אני שואלת, האם בכל מקרה גם אם יש מגרש אחד?

גלעד ארדן: כן, אבל הם ייראו רע מאוד.

אתי בנדלר: הם ייראו רע מאוד.

אתי בנדלר: אבל, השאלה איך הכנסת תיראה כמגנה על הציבור?

לאה ורון: חבר הכנסת ארדן, גם הוועדה תיראה רע מאוד.

גלעד ארדן: אבל, את משאירה להם אז פתח לא לעשות.

חוה ראובני: אבל, אנחנו הצענו את זה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים את זה.

לאה ורון: אתם גם הצעתם את מגרשי ההדרכה לרכב, ועד לרגע זה לא הצגתם לוועדה את פריסת המגרשים.

חוה ראובני: שם לא לקחנו על עצמנו להקים את המגרשים.

חוה ראובני: פה אנחנו לוקחים אותם גם על עצמנו.

אמנון כהן: שישה חודשים ועוד שישה חודשים.

אמנון כהן: אחרי זה נפטר את שני השרים.

אתי בנדלר: שישה חודשים במקור, פלוס הארכה לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים.

לאה ורון: האם בכל מקרה יובטחו שישה מגרשים בפריסה ארצית?

אתי בנדלר: לא.

לאה ורון: אבל, היושב ראש מתנגד.

לאה ורון: הוא רוצה שיהיה פריסה ארצית של שישה מגרשים.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול אותך שוב.

אתי בנדלר: עברה שנה ויש מגרש אחד.

אתי בנדלר: האם החוק ייכנס לתוקפו או לא?

אמנון כהן: הוא לא ייכנס.

אליעזר כהן: אבל, מה קורה אם עברה חצי שנה ויש חמישה מגרשים?

אמנון כהן: אפשר לדון בזה אחר כך.

אליעזר כהן: צריך להשאיר את זה פתוח לדיון בוועדה.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: קודם כל, אנחנו קודם כל אומרים להם שישה וזה בחוק.

אמנון כהן: אם עברו שישה חודשים והם אומרים לנו שבעוד חודשיים יהיה מגרש שישי אז בסדר.

אמנון כהן: מדובר על שישה מגרשים שישה חודשים, ועוד שישה חודשים.

אמנון כהן: כלומר, יש להם עד שנה לגמור את זה.

אמנון כהן: אם הם לא עומדים בחוק אז הם יבואו לכאן לקבל אישור אחר.

גלעד ארדן: אבל, אי אפשר להשאיר את החוק בלי איזשהו תאריך שהוא נכנס לתוקפו בכל מקרה.

גלעד ארדן: אחרת אין לחוק תאריך והממשלה תבוא עוד 11 חודשיים והיא תגיד שיש בעיות קואליציוניות ושהיא עדיין לא טיפלה במגרשים.

גלעד ארדן: אנחנו חייבים להציב לממשלה גבול כמו בכל חוק.

אתי בנדלר: מצד אחד, אתה מציב גבול.

אתי בנדלר: מצד שני, אתה לא דורש תנאים לכך.

אתי בנדלר: השאלה היא, מה יקרה אם בתום 11 חודשים יש לך מגרש אחד?

גלעד ארדן: אבל, את זה אפשר לטעון על כל חוק בעולם?

אתי בנדלר: ממש לא.

אמנון כהן: למה את הולכת לקיצוניות?

אמנון כהן: אני אמרתי שישה מגרשים שישה חודשים, ועוד שישה חודשים, נקודה.

אתי בנדלר: אני לא מבינה כי זה לא מה שנובע מדברי היושב ראש.

אתי בנדלר: אני צריכה לנסח, אבל אני לא יודעת מה לנסח.

אתי בנדלר: אני רוצה לדעת האם אדוני מתנה קיום שישה מגרשים כתנאי לכניסת החוק לתוקפו בכל מועד שהוא?

אמנון כהן: נכון, כן.

אמנון כהן: יש שישה חודשים להכין שישה מגרשים.

אמנון כהן: אם איחרתם קצת אז יש לכם עד שנה לסיים אותם.

אמנון כהן: במידה ויש לכם עוד בעיה, תבואו לפה.

אתי בנדלר: החוק נכנס לתוקפו בעוד חצי שנה אם יש שישה מגרשים.

אתי בנדלר: אם לא, אתם תבואו עם תקנות.

אתי בנדלר: אם תעבור שנה ואין שישה מגרשים, החוק לא ייכנס בכלל לתוקפו.

אתי בנדלר: אני לא מציעה להגביל את זה רק בשישה חודשים נוספים.

עודד ברוק: ההצעה הממשלתית היא הרבה יותר נכונה כי היא אומרת שנה עם אפשרות לשר להכניס את זה לתוקף במועד אחר ברגע שיהיה לו - - -

אמנון כהן: לא, אני לא רוצה לתת לו יותר מידיי זמן.

עודד ברוק: תעשה ישיבת ביקורת עוד ארבעה חודשים.

אמנון כהן: אנחנו נעשה מה שאנחנו צריכים.

משה מירון: יש אבחנה פה בין ליסינג להשכרה.

משה מירון: אני מוכן לקבל את הגישה האומרת שכשיש חוזה לשלוש שנים אפשר להחיל פנימה את כל הדברים.

משה מירון: אבל, אי אפשר להחיל את זה בכל חוזה השכרה ליום יומיים כשתייר למשל משכיר רכב.

משה מירון: זה בעייתי.

משה מירון: אנחנו מבקשים להחריג את קטע ההשכרה.

משה מירון: הוא מוגדר בחוק ואין שום בעיה להחריג אותו.

משה מירון: הרכב רשום כרכב השכרה ואין לו קשר וזיקה לליסינג.

משה מירון: בואו נפריד את הדברים משום שאנחנו לא נוכל לעמוד בזה.

גלעד ארדן: מה אתם עושים כשתייר גורם לכם נזק כלכלי כשהוא עושה תאונת דרכים ברכב שלכם?

משה מירון: זה לא אותו הדבר, זה שונה לחלוטין.

משה מירון: אנחנו עושים ביטוח עצמי.

משה מירון: הוא משלם ביטוח לצורך זה.

גלעד ארדן: לכול חברה מסודרת יש מחלקה משפטית, והיא תטפל בזה.

עודד ברוק: לגבי סעיף 5, אני מבקש אפשרות להגיש הסתייגות.

יפעת רווה: זה לא שהרכב יושבת לחודשיים.

יפעת רווה: כל החוק הזה הוא איזונים, והאיזון שנעשה כאן הוא קודם כל צריך לבדוק מראש שיש שימוע, ואחרי זה פונים לבית משפט.

יפעת רווה: מדובר פה על חברות.

אמנון כהן: לעורכי הדין בחברות ההשכרה יהיה מה לעשות בנושא.

חוה ראובני: לגבי סעיף התחילה, אנחנו לא יכולים לקבל אותו כמו שהוא.

חוה ראובני: החוק פוקע אם יש תהליכים במכרז או כאשר תקוע מכרז בבית המשפט במשך שנה.

חוה ראובני: החוק פוקע בגלל שאני לא יכולה לשלוט על קצב התנהלות תהליכים בבית משפט, או שבית משפט פוסל מכרז מסיבות שאינן תלויות בממשלה.

חוה ראובני: אני לא יכולה לקבל כזה דבר.

אמנון כהן: השר היה נחרץ בדבריו במליאת הכנסת.

אמנון כהן: הוא אמר שוועדת הכלכלה מעכבת לו חקיקות, ואני רוצה לקדם.

אמנון כהן: אני רוצה לראות איך הוא מזיע ועובד עכשיו כך שהדברים ייעשו תוך שישה חודשים.

חוה ראובני: אבל, זה לא תלוי רק בנו.

חוה ראובני: כשחברה מפסידה במכרז מגישה עתירה לבית משפט אין לי שליטה על אורך הזמן שזה לוקח.

אמנון כהן: זה לא משנה לי.

אמנון כהן: הוא יזיע יחד עם בתי המשפט, הוא יפעיל עם עורכי דין.

אמנון כהן: אני רוצה שזה יהיה מהר, שישה מגרשים בשישה חודשים.

אמנון כהן: אתם יודעים מה?

אמנון כהן: אני רוצה שתעשו את זה בשלושה חודשים, לא בשישה חודשים.

גלעד ארדן: אני לא מבין את הטענה שהעלאת היועצת המשפטית של משרד התחבורה, זה רק עניין של מחיר.

גלעד ארדן: אני לא יודע אילו עתירות מורכבות כבר יכולות להיות בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני לא מאמין שאם בית המשפט יראה שהחוק צריך להיכנס לתוקפו אז הוא ייתן צו מניעה מוחלט על תחילת הפעלת הנושא.

גלעד ארדן: יכול להיות שהוא יאפשר להליכים להמשיך להתנהל.

גלעד ארדן: אבל, בינתיים תתחילו לגרור רכבים.

חוה ראובני: אבל, אלו דברים שהם לא בשליטתי.

חוה ראובני: אני מבקשת להסתייג מסעיף התחילה.

אמנון כהן: את גם יכולה להסתייג מכל החוק.

חוה ראובני: אדוני, אני לא חושבת שזה הגיע לנו.

אמנון כהן: לא, זה הגיע לשר כי הוא לא דיבר בסדר במליאה.

אמנון כהן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.

אמנון כהן: הוא חושב שאנחנו משחקים פה.

אמנון כהן: אנחנו מקדמים את החקיקה כמו שצריך.

אמנון כהן: זה כמעט אותו חוק, למעט התוספת.

גלעד ארדן: בתוספת יש ארבע עבירות.

גלעד ארדן: (9) העבירה לפי סעיפים 12א1 או 12א2, וזה נהיגה של צעיר או נהג חדש ללא מלווה.

גלעד ארדן: (10) עבירה לפי סעיף 62(3) לפקודה וזה נהיגה בשכרות או תחת השפעת סמים.

גלעד ארדן: (11) עבירה לפי סעיף 64א לפקודה, וזה הפקרה אחרי פגיעה.

גלעד ארדן: כלומר, תאונת פגע וברח.

גלעד ארדן: הסעיף האחרון הוא הסעיף שלגביו יש לי התלבטות, והוא מדבר על עבירה לפי תקנה 26(2) ו-(4) תקנות.

גלעד ארדן: נדמה לי שתקנה 26(2) היא גם נהיגה בשכרות.

גלעד ארדן: אבל, 26(4) זה נהיגה במצב ששולל שליטה ברכב, ואני חושב שזה סעיף קצת רחב מידיי, ואני לא בטוח שיהיה קל לומר מהי הפרשנות אליו.

גלעד ארדן: אני מציע להוריד את תקנה 26(4).

אתי בנדלר: במה מוסיפה תקנה 26(2) על 62(3)?

גלעד ארדן: שניהם מתייחסים לשכרות.

אתי בנדלר: השאלה היא האם אני צריכה את שניהם?

שולמית שמעון: היושב בראש ביקש נתונים ואנחנו הכנו אותם עבורו.

שולמית שמעון: אני רוצה להסב את תשומת ליבו של חבר הכנסת ארדן ושל היושב ראש לדפים שלפניהם, ובפרט לדף הלפני האחרון.

שולמית שמעון: לגבי נהיגה באופן המונע שליטה ברכב, אנחנו מדברים על 90 דוחות שנרשמו ב-2003, ובשנת 2004 נרשמו 67 דוחות.

שולמית שמעון: אנחנו נתקלים בזה לא חדשות לבקרים, אבל אנחנו רואים מצבים שבו אדם שיש לו גבס נוהג.

שולמית שמעון: זה מצב קלאסי שמונע ממנו שליטה מלאה ברכב.

שולמית שמעון: יש לי שני מבחנים למצב השולל ממנו את השליטה ברכב.

שולמית שמעון: מצב אחד זה מצב של מבחן התוצאה כאשר היתה תאונת דרכים.

שולמית שמעון: זה מצב אחד שלא בא לידי ביטוי כאן.

שולמית שמעון: המצב השני זה מצב שהנהג נמצא במצב השולל ממנו את השליטה ברכב, וזה מכלול של דברים.

שולמית שמעון: כמו למשל, הוא לוקח תרופות ואני רואה שהוא סטה בבת אחת.

שולמית שמעון: אני מדברת איתו והוא אמר לי שהוא לקח תרופה.

שולמית שמעון: ישנו עוד מצב.

אמנון כהן: חבר הכנסת ארדן, תוריד את זה.

גלעד ארדן: אני רואה שהמספר הוא נמוך מאוד.

גלעד ארדן: שנית, אני חושב שנהג שנוהג במצב כזה הוא שונה ממצבו של נהג שנוהג בשכרות או בפסילה, כי הוא כנראה האמין שהוא כן שולט ברכב.

גלעד ארדן: יותר קשה לייחס לו את המודעות.

שולמית שמעון: אם תהפוך את הדף אתה תגיע לנהג נרדם.

שולמית שמעון: אחד המצבים ששוללים מאדם את השליטה ברכב, הוא מצבו העירנותי.

גלעד ארדן: האם אני אכניס מצב של נהג עייף?

גלעד ארדן: לא, זה כבר מוגזם.

שולמית שמעון: זו הצעה שלך, ואנחנו הצגנו כאן את הנתונים.

גלעד ארדן: אל תגידו זה הצעה שלך, זה היה בתיאום איתכם.

עמיר נאור: חבר הכנסת ארדן, תראה למה זה גרם, ל-46 תאונות קשות וקטלניות.

גלעד ארדן: אבל, יש עוד דברים שגורמים לתאונות.

גלעד ארדן: סטייה מנתיב מביאה להכי הרבה תאונות, או נסיעה באור אדום.

גלעד ארדן: אני מנסה לבחון את ההשפעה של זה על אנשים שאנשים שאני חושב שיש להם יכולת הרבה יותר גדולה למנוע את מה שצפוי.

אמנון כהן: חבר הכנסת ארדן, אנחנו סיכמנו שסעיף 4 (12) עבירה לפי תקנה 26(2) תישאר, ו-(4) יימחק.

אמנון כהן: האם יש לך עוד הערות?

גלעד ארדן: היה עוד משהו שבו היועצת המשפטית של משרד התחבורה קיבלה את הניסוח שלי, והיא אמרה שזה עדיף.

חוה ראובני: כן, הכנסנו אותו כבר.

אמנון כהן: חבר הכנסת ארדן, ההצעה הממשלתית העתיקה הכול ממך.

אמנון כהן: טוב שיש חברי כנסת חרוצים שעושים את העבודה של כל משרדי הממשלה.

גלעד ארדן: זה לא שאני המצאתי.

גלעד ארדן: חבר הכנסת ליברמן ניסה בזמנו להעביר תקנות.

שולמית שמעון: מבחינת התחולה של ההוספה של העבירות האלה, אני מציעה לא להכליל אותן בתחולה הכללית שנקבעה, אלא להכניס אותן לתחולה של השינוי.

שולמית שמעון: נכון להיום ההנחיות הן בשיקול דעת ביחד עם קצין המשטרה.

אמנון כהן: לא, כל החוק נכנס ביחד כשהשטח יהיה מוכן.

אתי בנדלר: האם זה ייכנס לתוקפו יחד עם המגרשים?

אמנון כהן: ודאי, איפה ישימו את הרכב?

גלעד ארדן: כמו שהיה עד היום, איפה שהנהג רוצה.

גלעד ארדן: למה לא לטפל מעכשיו בשכרות?

גלעד ארדן: זה לא קשור למגרשים.

גלעד ארדן: הבעיה היא שהנהג היה יכול לקבוע להם איפה לשים את הרכב, ולכן הם עשו את זה בצמצום.

גלעד ארדן: נניח שהיום הם תפסו נהג שהוא שיכור בצורה קיצונית, למה שלא תהיה להם האפשרות להשתמש - - -

אמנון כהן: מה עושים היום?

גלעד ארדן: היום בשכרות אין להם שום אפשרות להשבית לו את הרכב, רק בנהיגה של נוסעים מעל למותר וכו'.

גלעד ארדן: כלומר, בעבירות הכלכליות.

אמנון כהן: בואו נעשה את זה ביחד.

אמנון כהן: החוק ייכנס כמכלול אחד.

גלעד ארדן: האם אתה לא רוצה לשקול את זה?

אמנון כהן: מה עושים היום?

גלעד ארדן: עד שהחוק הזה ייכנס לתוקף עוד שנה, יש היום כבר שמונה עבירות שקיימות כשהיום כבר שוטר יכול להורות על השבתת הרכב.

גלעד ארדן: אבל, העבירות האלה הן הסעת נוסעים מעל למותר, מעל למשקל, מעבר לשעות הנהיגה וכו'.

גלעד ארדן: היום השוטר לא יכול לומר לנהג: אני לוקח את הרכב ושם אותו במקום מסוים, אלא כתוב בחוק שהמקום בו הרכב יעמוד הוא בהתחשב בבקשת הנהג.

גלעד ארדן: לכן, אם הנהג מבקש שהרכב יעמוד ליד הבית שלו אז שם זה יעמוד, אבל אסור לו להשתמש בו בינתיים.

גלעד ארדן: הם מבקשים שעד שהמגרשים ייכנסו לתוקף, לא להשאיר את זה רק לעבירות שהן לכאורה קלות יותר, אלא לתת להם אפשרות בעבירות שהוספנו כמו שכרות ונהיגה בפסילה.

אמנון כהן: נניח ואני אומר עכשיו כן, האם אתם תביאו לי דוח אחרי חודש לגבי מספר הרכבים שעצרתם ואיפה בדקתם?

שולמית שמעון: יש קושי בפיקוח.

גלעד ארדן: אבל, זה עדיין יהיה מרתיע יותר.

גלעד ארדן: היו"ר אמנון כהן: בואו נשאיר את זה.

גלעד ארדן: אנחנו נאשר את הצעת החוק הממשלתית כפי שהיא הוגשה לוועדה, עם כל ההוספות של חבר הכנסת ארדן, עם העבירה שהוא הוריד, עם עניין התחולה שאותו סיכמנו.

גלעד ארדן: אנחנו מאשרים את הצעת החוק פה אחד.

גלעד ארדן: האם אתה מוכן להשאיר פתוח את השאלה של תחולת העבירות האלה?

אמנון כהן: בואו נחשוב ביחד.

אמנון כהן: בינתיים, אנחנו אישרנו את החוק.

אליעזר כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף עוד מילה על בקשתו של חבר הכנסת ארדן.

אליעזר כהן: זה גם פותר לי עוד בעיה, משום שאני פוחד שכתוצאה מזה שלא יהיו מגרשים ידחו את החוק.

אמנון כהן: ההיפך, אם החוק ייכנס, השר יגיד שזה בינתיים פועל ואז זה לא נורא.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.