ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 378, 2005-03-14 10:00

אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את הדיון בנושא הצעת חוק הספורט התחרותי בנהיגה, התשס"ג-2003 של חבר הכנסת אהוד רצאבי וחבריו.

אמנון כהן: נושא שני הוא הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ה-2004 – הצעת חוק ממשלתית.

אמנון כהן: שתי הצעות החוק הן להכנה לקריאה שניה ושלישית.

אמנון כהן: חבר הכנסת רצאבי, אתה מסכים לכך שנאחד את הצעות החוק ונכין אותן יחד לקריאה שניה ושלישית?

אהוד רצאבי: בוודאי.

אמנון כהן: נציין שזהו נושא חשוב מאוד.

אמנון כהן: אני חושב שזוהי החקיקה הראשונה בנושא מיסוד ענף ספורט – כרגע מדובר בספורט מוטורי - זה בוודאי ישליך גם על נושאים אחרים.

אמנון כהן: קראתי את הפרוטוקולים של הדיונים הקודמים – גם אלו של הוועדה וגם של הצעת החוק הממשלתית.

אמנון כהן: במסגרת דיוני הוועדה הוקרא החוק, ולא התקיימו כמעט דיונים לגבי הסעיפים.

אמנון כהן: לפיכך, העבודה הרצינית היא כרגע להכנת החוק לקריאה שניה ושלישית.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את כל הצדדים, ואם יש צורך לשנות – נשנה.

אמנון כהן: אני בטוח שהצעת החוק, כפי שהיא הגיעה היום, לא תצא באותו נוסח בדיוק, אלא נשנה מספר סעיפים.

אמנון כהן: יש סעיפים שבאמת צריך לתת עליהם את הדעת.

אמנון כהן: נשמע את כל הנציגים ונתקדם הלאה.

אמנון כהן: לפני שניכנס לדיון בחוק, הייתי רוצה שמשרד החינוך, התרבות והספורט – שהכין את הצעת החוק הממשלתית - יציג לנו בגדול את הצעת החוק.

אמנון כהן: נאפשר לצדדים לדבר כרגע על הצעת החוק באופן כללי.

אמנון כהן: כשנתחיל להקריא, כל אחד יעיר את הערותיו לסעיפים.

רינת שפרן: הצעת החוק מסדירה את נושא הנהיגה הספורטיבית.

רינת שפרן: לפי הצעת החוק, המשרד האחראי על הנהיגה הספורטיבית הוא משרד החינוך; שרת החינוך אחראית על החוק.

רינת שפרן: הסעיף העיקרי בחוק הוא סעיף 2, שקובע שכאשר רוצים לבצע נהיגה ספורטיבית, יש צורך בשלושה סוגי רשיונות: (א) רישיון הכלי התחרותי; (ב) רישיון הנהיגה הספורטיבית – מי שנוהג בנהיגה ספורטיבית צריך רישיון, בדומה לאדם הנוהג ברכב רגיל שצריך רישיון; (ג) רישיון מסלול – החוק מדבר על שני מסלולים.

רינת שפרן: ייתכן שיהיה מסלול קבוע – מסלול שיקבל רישיון פעם אחת, ויוכלו לבצע שם את הנהיגה הספורטיבית.

רינת שפרן: אפשרות שניה היא מסלול מרוץ ארעי, שיצטרך לקבל רישיון.

רינת שפרן: במסלול הארעי ייתכן שיהיה קטע קישור – קטע שבו תותר נהיגה ספורטיבית לצד נהיגה רגילה.

רינת שפרן: קטע כזה יצטרך אישור מטעם כל הגורמים הרלוונטים.

אמנון כהן: כלומר, ביום שייקבע לתחרות, מסלול שמשמש לנהיגה רגילה ייסגר לשעתיים-שלוש למטרות נהיגה ספורטיבית.

רינת שפרן: יכול להיות שהוא ייסגר, ויכול להיות שלא.

רינת שפרן: ייתכן שהמשטרה תתיר גם לרכבים רגילים לנוע בו.

רינת שפרן: כל תחרות תיבדק לגופה, ויינתן רישיון לאותה תחרות עצמה.

רינת שפרן: זהו רישיון לאותו אירוע ספציפי.

רינת שפרן: בתקנון יקבעו את כל הכללים – מתי יינתן רישיון לכלי תחרותי, מתי יינתן רישיון לנהיגה ספורטיבית ומתי יינתן רישיון מסלול מרוץ קבוע.

רינת שפרן: אפשר לראות את סעיף התקנות--

אמנון כהן: נעזוב כרגע את התקנות.

אמנון כהן: האם יש הפרדה בין רכב לבין אופנוע?

רינת שפרן: הכלים התחרותיים ייקבעו בתוך תקנות – הרשות המוסמכת תקבע לגבי כל כלי האם הוא כלי תחרותי או לא, והוא יצטרך לקבל רישיון.

רינת שפרן: תקנות לגבי אותו רישוי קבוע מופיעות בסעיף 32, כולל פרוט השרים שאתם קובעת שרת החינוך את אותן תקנות.

רינת שפרן: סעיף 3 מדבר על כך שבתוך משרד החינוך תוקם רשות מוסמכת לנהיגה ספורטיבית.

רינת שפרן: הרשות תהיה בתוך משרד החינוך ועובדי הרשות יהיו עובדי מדינה – כפי שקיימת היום במשרד החינוך הרשות לצלילה ספורטיבית.

רינת שפרן: בסעיף 4 נקבעה הכרה בהתאחדות: נקבע כי השר רשאי להכיר בהתאחדות שתרכז את כל נושא הנהיגה הספורטיבית.

רינת שפרן: ייתכן שתהיה התאחדות אחת וייתכן שיהיו יותר.

רינת שפרן: כתוב: השר רשאי להכיר בהתאחדות שלא למטרת רווח, שעוסקת בנהיגה הספורטיבית.

אמנון כהן: מדוע צריך גם התאחדות וגם רשות ספורט?

אמנון כהן: התאחדות הכדורגל מתנהלת באופן עצמאי.

רינת שפרן: הרשות בתוך משרד החינוך היא זו שתפקח על כל נושא הנהיגה הספורטיבית – ראשית, על כל הרישיונות.

רינת שפרן: אנחנו לא רוצים להוציא מתחום המדינה את הסמכות להנפיק רישיונות.

רינת שפרן: כשם שמשרד התחבורה מנפיק רישיון נהיגה, כך הרשות היא זו שתנפיק את הרישיון.

רינת שפרן: כאשר קובעים מסלול וצריך לתת לו רישיון, אנחנו לא רוצים לאפשר זאת להתאחדות; אנחנו רוצים שהמדינה היא זו שתבוא ותתן את הרישיון של אותו מסלול.

רינת שפרן: כיוון שמעורבים כאן הרבה מאוד משרדי ממשלה, כמו משרד התחבורה והמשרד לבטחון פנים, אתה לא יכול לתת את האחריות על כל הנושא לגוף חיצוני.

אליעזר כהן: אנחנו עושיםה פרטה, ובמקומה הפרטה יהיו רגולטורים.

אליעזר כהן: זה מה שקורה במדינה.

אליעזר כהן: מדוע ההתאחדות לא יכולה לעשות את מה שאת מציעה לרשות לעשות?

שירלי אבנר: ההתאחדות היא גוף פרטי.

שירלי אבנר: אנחנו לא מדברים כאן על דבר פשוט; אנחנו מדברים על הסדרה של ספורט שאיננו ענין פשוט.

שירלי אבנר: לא מדובר בכדורגל או בכדורסל - מדובר בכלים מסוכנים; מדובר במסלולים שצריך לתת להם רישיון, שצריכים לעמוד בתנאים מסויימים שקבענו כאן; מדובר בדברים רבים מאוד שצריך להסדיר.

שירלי אבנר: הרשות היא לא סתם גוף בירוקרטי נוסף שצריך לעבור אותו.

שירלי אבנר: יש דברים מסוימים שצריך לפקח עליהם.

רינת שפרן: סעיף 6 מסדיר את נושא הרישוי של הכלי התחרותי.

רינת שפרן: רוב התנאים ייקבעו בתקנות.

רינת שפרן: סעיף 7 עוסק ברישיון הנהיגה הספורטיבית - הרישיון שיינתן לאותו נהג.

רינת שפרן: סעיפים 8 ו-9 עוסקים ברישיונות המסלולים, כפי שהסברתי קודם.

אמנון כהן: אם אני נוהג ברכב רגיל ויש לי רישיון נהיגה לרכב עד 4 טון, האם אני זקוק לרישיון נפרד כנהג מסלולים?

רינת שפרן: יהיה לך רישיון נפרד.

רינת שפרן: כשם שלצוללן יש רישיון צלילה, יהיה לך רישיון לנהיגה ספורטיבית.

רינת שפרן: זהו רישיון אחר מהרישיון המונפק על ידי משרד התחבורה.

אמנון כהן: אם אין לי רישיון נהיגה בכלל, אני יכול לקבל רישיון לנהיגה ספורטיבית?

רינת שפרן: יש סעיף שמסביר מתי אתה יכול לנהוג ומתי לא.

רינת שפרן: כך למשל, יש רכבים עם הספקים נמוכנים מאוד--

אהוד רצאבי: יש גילאים נמוכים שלא קיבלו עדיין רישיונות.

אהוד רצאבי: אם אתה בן 16, אתה יכול לנהוג ברכב מסוג מסוים בשטח מסוים.

רינת שפרן: קבענו בחוק מתי יש צורך ברישיון ומתי אין צורך ברישיון.

רינת שפרן: ברור שלגבי רכבים עם הספקים נמוכים לא יידרש רישיון.

רינת שפרן: בסעיף 11 קבענו שאי אפשר להעביר את הרישיון מאדם אחד לאדם, בדומה לרישיון נהיגה.

רינת שפרן: לגבי סעיף 12: ישבנו עם משרד המשפטים ומשרד התחבורה, והגענו לנוסח המוסכם.

רינת שפרן: עמדתו הראשונית של משרד התחבורה היא שכאשר לכלי רכב יש רישיון של כלי תחרותי, הוא לעולם לא יוכל להיות רכב רגיל.

רינת שפרן: כלומר, אם אתה מייבא לארץ רכב שהוא כלי תחרותי, הוא לעולם לא יוכל לקבל רישיון.

רינת שפרן: העמדה השניה היתה שאם מדובר ברכב שהיה פעם רכב רגיל, והופכים אותו לרכב תחרותי, משרד התחבורה אמר שגם במקרה הזה שהוא לעולם לא יוכל לחזור אחר כך לכביש כיוון שמבצעים בו שינויים טכניים, ומסוכן מאוד להחזיר אותו לכביש.

רינת שפרן: אתמול קבלנו נייר עמדה של משרד התחבורה, ששקל את הנושא ואמר שייתכן מקרה שבו רכב רגיל שהפך לכלי תחרותי יוכל לחזור ולהיות רכב רגיל.

רינת שפרן: עם זאת, משרד התחבורה אמר שהנושא צריך להיקבע בתקנות.

רינת שפרן: הם העבירו לנו נוסח חלופי לסעיף 12.

רינת שפרן: הנוסח הזה צריך להשתנות כמובן, כיוון שאנחנו צריכים לשבת ביחד עם משרד המשפטים.

רינת שפרן: משרד המשפטים ראה גם הוא את הנוסח, והנוסח אינו מוסכם עלינו עדיין.

אמנון כהן: אם אני רוצה להעביר את החוק היום זה לא מוסכם?

רינת שפרן: משרד התחבורה מבקש לשנות את סעיף 12.

רינת שפרן: הם הציעו נוסח חלופי שעדיין לא מקובל על משרד המשפטים.

אמנון כהן: אם יש לי היום רכב שמיועד לספורט, וכעת אני רוצה להסב אותו לרכב פרטי – אין מצב שבו אני בא למשרד התחבורה, עובר טסט ומחזיר את הרכב לקדמותו?

רינת שפרן: המהות מקובלת; אנחנו רק צריכים להכניס את זה ולקבוע נכון בחוק, כיוון שזה משליך על הביטוח ועל חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים.

אמנון כהן: מתי הניסוח יהיה מוכן?

רינת שפרן: השאלה היא גם אם זה צריך לעבור ועדת שרים, כיוון שהנוסח המונח לפניכם הוא הנוסח שעבר ועדת שרים.

רינת שפרן: הנוסח שהציע משרד התחבורה אתמול לא עבר ועדת שרים.

אמנון כהן: אני לא מבין.

אמנון כהן: אנחנו מגיעים כאן לקריאה שניה ושלישית.

אמנון כהן: המטרה שלנו היתה לדון בו, ואם אפשר היה היינו מעבירים אותו היום.

רינת שפרן: לא ידענו על השינוי.

רינת שפרן: קיבלנו אתמול את עמדתו החדשה של משרד התחבורה.

גילה גמליאל: מה בסעיף 12 כל כך מצריך אימוץ מחדש של ועדת השרים?

רינת שפרן: עמדתו העקרונית של משרד התחבורה היתה שרכב רגיל שהפך לרכב מוטורי לעולם לא יוכל לחזור לכביש.

רינת שפרן: ההשלכות הן על כל החוק.

גילה גמליאל: אבל משרד התחבורה מאשר את הענין מבחינתו.

רינת שפרן: המהות מקובלת, רק - - -

גילה גמליאל: אם כך, למה ועדת השרים צריכה להטריד את עצמה.

אמנון כהן: חברת הכנסת גמליאל, אם רק הסעיף הזה יישאר פתוח נחליט כאן לבד.

אמנון כהן: לא צריך לחכות לוועדת השרים.

אתי בנדלר: זה תקנון עבודת הממשלה.

אתי בנדלר: זה לא מחייב את חברי הכנסת.

גילה גמליאל: את מי שמתעתדים להיות שם זה ממש מדאיג.

רינת שפרן: סעיף מהותי נוסף הוא סעיף 14, בו מטילים על מי שמארגן את אירוע הנהיגה הספורטיבית את האחריות על כל מה שקורה מבחינת הרישויים והביטוחים.

רינת שפרן: הוא צריך לבדוק שלכל מי שעולה על המסלול יש רישיון נהיגה, רישיון כלי וביטוח.

רינת שפרן: בגלל המסוכנות של אותו ספורט, הטלנו אחריות על מי שמבצע את אותו ארוע נהיגה ספורטיבית.

רינת שפרן: מבחינת חובת הביטוח, הטלנו חובת ביטוח ייחודית: מי שנוהג בכלי רכב בעת נהיגה ספורטיבית צריך להוציא פוליסת ביטוח מיוחדת בשל המסוכנות של אותו חוק.

רינת שפרן: פקודת ביטוח רכב מנועי לא חלה בעת נהיגה ספורטיבית, אלא רק בקטע קישור.

רינת שפרן: כפי שהסברתי בתחילה, קטע קישור הוא כאשר רכב מוטורי נוסע לצד רכב רגיל.

רינת שפרן: כאן הוחלט להטיל את פקודת ביטוח רכב מנועי וגם להחיל את חוק פיצויים לנפגעי תאונות הדרכים.

רינת שפרן: נמצא כאן איש משרד המשפטים בנושא הביטוח, שיוכל להרחיב בענין.

רינת שפרן: כמובן, הצורך ללבוש ציוד מגן - - - חובת אחזקת תעודות, איסור לבצע שינויים ברכב מוטורי.

רינת שפרן: בסעיף 19 – איסור נהיגה בעת שכרות.

רינת שפרן: נתנו לרשות סמכות לבטל רישיון כאשר מתקיימים אחד התנאים המופיעים בסעיף.

רינת שפרן: כך למשל, כאשר הרישיון ניתן על יסוד מידע כוזב הרשות יכולה לבטל את הרישיון.

רינת שפרן: הרשות יכולה להוציא צו הפסקה מנהלי כאשר הנהיגה הספורטיבית לא מתקיימת בהתאם לתנאי הרישיון או כאשר מישהו עוסק בנהיגה ספורטיבית בלא רישיון.

רינת שפרן: בסעיף 22 – הרשות המוסמכת, שהיא למעשה הגוף בתוך משרד החינוך, ימנה מפקחים שיהיו עובדי משרד החינוך.

רינת שפרן: למפקחים אלו תהיה סמכות להיכנס לכל אירוע נהיגה ספורטיבית וולבדוק אם באמת מתקיימים אותם כללים שנקבעו בחוק.

רינת שפרן: בסעיף 23 נקבע סעיף עונשין למי שעובר על הוראות החוק.

רינת שפרן: בסעיף 24 נתנו סמכות לבית המשפט לשלול רישיון, בדומה לרישיון לפי פקודת התעבורה.

רינת שפרן: תקום ועדה מייעצת שהשר ימנה, שתעזור לרשות המוסמכת.

רינת שפרן: נציגיה מפורטים בסעיף 25.

רינת שפרן: סעיף הייבוא מפורט בסעיף 28.

אמנון כהן: האם עמדת על נושא הביטוח?

רינת שפרן: סעיף 15 הוא סעיף הביטוח.

אמנון כהן: מצאתם את הנוסחה המתאימה?

רינת שפרן: כן.

רינת שפרן: הגענו להסכמה עם משרד האוצר, לפיה כאשר מתקיימת נהיגה ספורטיבית כל נהג צריך להוציא לעצמו ביטוח נפרד מפקודת ביטוח רכב מנועי.

אמנון כהן: הביטוח בנוי כך שהוא מיועד לשבוע התחרויות, ולא יותר?

רינת שפרן: כאשר מתקיימת נהיגה ספורטיבית, הביטוח שאתה עושה הוא ביטוח נפרד.

רינת שפרן: לפי פקודת ביטוח רכב מנועי, הביטוח הרגיל יחול רק בקטע קישור.

רינת שפרן: לגבי אחריות בנזיקין: כאשר תהיה תאונה, העברנו את הנטל לנתבע.

רינת שפרן: הוא צריך להוכיח שלא היתה התרשלות מצדו - זהו סעיף 29.

רינת שפרן: עמדתי על סעיף ביצוע תקנות - יש תקנות שצריכות להיות מותקנות באישור שר התחבורה ובאישור השר לבטחון פנים, כמפורט בסעיף 32.

רינת שפרן: שינינו בהתאם את חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים ואת חוק פקודת ביטוח רכב מנועי, כך שהן יחולו רק בקטעי קישור.

אמנון כהן: ח"כ רצאבי, רצית לומר משהו.

אהוד רצאבי: אני לא רוצה להיכנס לסעיפים, אלא להתייחס באופן כללי.

אהוד רצאבי: אני לא בקי לחלוטין, אבל נדמה לי שמדינת ישראל תהיה המדינה הראשונה בעולם שבה יש חוק נהיגה ספורטיבית.

אהוד רצאבי: כאשר החוק הזה יעבור ולכשהוא יעבור, אנחנו נהיה המדינה הראשונה שיש בה חוק שנחקק על ידי המדינה ומסדיר נהיגה ספורטיבית.

אהוד רצאבי: ביתר מדינות העולם המסודרות הדבר הזה נתון לתקנים בינלאומיים של פדרציות וכן הלאה.

אהוד רצאבי: ומכאן בא החשש שלי: כיון שהממשלה הנוכחית אוהבת להפריט, אולי יש כוונה נסתרת להקים חברה ממשלתית שתעסוק בכך כדי שאחר כך אפשר יהיה להפריט אותה.

אהוד רצאבי: עודף רגולציה רק יתקע את העניינים האלה.

אהוד רצאבי: אם אני כבר שומע כרגע על חוסר הסכמה שקיים עדיין בנושאים מסוימים, ומבקשים לדחות את נושא ההצבעה על הצעת החוק הזאת, אני חושש מאוד שהדבר הזה יכול לקחת אותנו לתאריכים שאנחנו לא רוצים בהם.

אהוד רצאבי: אני מבקש מאוד את עזרתך בנושא הזה.

אהוד רצאבי: אני המתנתי שנתיים, ונמצאים כאן אנשים שממתינים כבר ארבע שנים.

אהוד רצאבי: צריך לגמור את הנושא הזה אחת ולתמיד.

אמנון כהן: הזמנת כבר רכב?

אהוד רצאבי: לא הזמנתי רכב עדיין, כיוון שיש לנו דברים אחרים שיסכלו את הנושא הזה.

אהוד רצאבי: לפי נוסח החוק המונח לפנינו כרגע – ונדמה לי שמדובר בסעיף 12 – אדם שירצה להתחרות בתחרות ספורטיבית, יצטרך להחזיק את הסובראו שלו, בה הוא נוסע עם אשתו לקניות.

אהוד רצאבי: בנוסף לכך, הוא יצטרך להחזיק את האימפרזה המיוחדת, עם ה-300 כ"ס, בה הוא יוכל להשתמש לאירועים ספורטיביים בלבד, ורק שם.

אהוד רצאבי: כלומר, אנחנו יוצרים כאן מצב שבו אנשים בעלי ממון בלבד יוכלו להתחרות בתחרות ספורטיבית, זאת כאשר אנחנו רוצים שהספורט יהיה ספורט עממי.

אהוד רצאבי: כדי שהספורט יהיה עממי, צריך להכשיר את המצב לפיו באירועים מסוימים גם בעל רכב, לרבות אופנועים ורכב אחר, יוכל לעלות על מסלול העומד תחת השגחה ופיקוח, ולהשתתף בתחרות או בראלי - לא כולם צריכים פורמלה 1 או פורמולה 3.

אמנון כהן: אחרי התחרות ימשיכו לנסוע גם בכביש.

אמנון כהן: איך יבדקו?

אהוד רצאבי: ראשית, הדבר הזה אפשרי.

אהוד רצאבי: גם היום בתחרויות הראלי, כשאתה עולה על דרך ציבורית אתה צריך לנהוג כמו שצריך.

אהוד רצאבי: אתה צריך לציית לכל חוקי התעבורה.

אמנון כהן: ועדיין כמה קטל בדרכים יש לנו?

אהוד רצאבי: הקטל בדרכים הוא לא רק תוצאה של זה.

אהוד רצאבי: כאשר אתה נוסע ברכב שמתאים לתחרות בדרך ציבורית רגילה, תנהג בהתאם לחוקים.

אהוד רצאבי: כתעלה על הדרך המסוימת, ותרצה לקרוע ולנסוע במהירות של 200 קמ"ש, תעשה.

אהוד רצאבי: אפשר בהחלט לעשות את שניהם, אחרת נחטא למטרה.

גילה גמליאל: למרות הדברים, אני מציעה לך להעביר את החוק בכל מקרה.

גילה גמליאל: אחר כך נעשה תיקונים לחוק.

אהוד רצאבי: זה מביא אותי למשהו אחר.

אהוד רצאבי: החוק הזה נכנס לתוקף שנתיים מיום פרסומו.

אהוד רצאבי: אני אהיה אז בן 54, ואני לא יודע אם אנהג בתחרות.

אהוד רצאבי: זה רחוק מאוד.

אהוד רצאבי: דבר נוסף: רוצים להסמיך כל מני שרים להתקין תקנות, לרבות שר הבריאות.

אהוד רצאבי: אני לא רואה סיבה לכך ששר הבריאות צריך להתעסק בדבר הזה.

אהוד רצאבי: הרי יש תקנות בינלאומיות וכללים בינלאומיים.

אמנון כהן: אם כך, יש גם חוקים בינלאומיים.

אמנון כהן: בוא ניצמד לחוקים הבינלאומיים וזהו.

אמנון כהן: לא צריך חקיקה.

אהוד רצאבי: אני מסכים.

אהוד רצאבי: לדעתי, אין צורך בחוק.

אליעזר כהן: אדוני היושב ראש, אני צריך לעזוב.

אליעזר כהן: נרצח שר בישראל, והרוצחים שלו עוד יושבים ומעשנים סיגריות.

אליעזר כהן: אני הולך לישיבה לזכרו של רחבעם זאבי.

אליעזר כהן: אני מבקש לציין שלושה דברים חשובים בפתיחה: ראשית ,אני מברך אותך ואת הוועדה שמריצה את החוק הזה.

אליעזר כהן: אנחנו נדאג לכך שהוא יגיע במהירות לסיומו.

אליעזר כהן: אני תומך בחוק – רובו ככולו מקובל עליי.

אליעזר כהן: שנית, לגבי הטכנולוגיה: חבר הכנסת רצאבי לא מדבר על כך שנהג יסיים מרוץ עם פורמולה 1, יחזור עם הרכב הביתה, יחנה אותו בחניה ויתן לאשתו לצאת אתו לקניות.

אליעזר כהן: גם אם הוא ינסה לרדת על כבישי הארץ עם רכב ספורטיבי ספציפי – הוא לא יוכל.

אליעזר כהן: ידידך חבר הכנסת דהן, רוכב אופנועים לשעבר וטייס היום, אהוד רצאבי ואנוכי רכבנו על רכב כזה כאן ברחבת המסוקים של הכנסת.

אליעזר כהן: הנקודה השלישית היא שלדעתי אנחנו צפויים להפתעה.

אליעזר כהן: כמו קבוצת הנבחרת של הכדורסל של רמת השרון, הנשים בארץ הזאת תשבורנה שיאים גם בספורט הזה.

אליעזר כהן: הספורט הזה עומד לשבור שיאים במדינת ישראל.

אליעזר כהן: למדינה עם הייטק וטכנולוגיה כפי שיש לנו יש סיכויים טובים להחזיק רמות בינלאומיות.

אליעזר כהן: נקודה אחרונה נוגעת בטכנולוגיה: יש היום כלים.

אליעזר כהן: חברת הכנסת גמליאל, חבר הכנסת רצאבי, חבר הכנסת דהן ואנוכי נהגנו בו – רכב ורסטילי.

אליעזר כהן: הוא יכול לנסוע גם על הכביש וגם להשתתף בתחרויות ספורט.

אהוד רצאבי: אדוני היושב ראש, כלי רכב תחרותי הוא הרבה יותר בטיחותי בהשוואה לכלי רכב רגיל.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר הכנסת כהן.

אמנון כהן: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: כיוון שאני חברה בוועדות נוספות, אני נאלצת לצאת להצבעה בוועדה אחרת ואתמוך בהצעת החוק בנושא של גנדי.

גילה גמליאל: למיטב הבנתי, החוק לא עולה היום להצבעה כיוון שזה אמור לעבור את אישורה של ועדת השרים לענייני חקיקה.

אתי בנדלר: אנחנו צריכים לקרוא את כל הסעיפים.

אתי בנדלר: הוועדה תאשר כל אחד מהסעיפים, עם תיקונים.

גילה גמליאל: אם כן, אם אבקש להשאיר את הסעיפים הבעייתיים לסוף הישיבה, כדי שנוכל לחזור לדיון.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את הצדדים.

אמנון כהן: אם הזמן יאפשר, נתחיל בקריה.

אמנון כהן: נציגי מועדון מרוצי ישראל, בבקשה.

צבי יוזנט: כיהנתי כסמנכ"ל משרד התחבורה, שהוביל את הנושא הזה.

צבי יוזנט: הזמנתי את השר קיסר – זה התחיל מאז.

צבי יוזנט: אנחנו תומכים בחוק הזה במאת האחוזים.

צבי יוזנט: גם השינוי שהציעו כאן אינו מהותי; בסך הכל אמרו שאפשר יהיה להחזיר רכב רגיל שעבר שינוי בגלל הספורט למצבו הקודם כרכב רגיל.

צבי יוזנט: כך שזה לא דבר מהותי.

צבי יוזנט: אני חושב שצריך לקדם את זה באופן מהיר, ולא להמתין לשנת 2007.

צבי יוזנט: אני חושב שצריך להצביע בעד החוק ואחר כך להיכנס לפרטים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נציג איגוד חברות הביטוח, בבקשה.

שמואל מלכיס: מבחינת הביטוח, נעשה כאן מעשה ראוי קדימה בהשוואה לאופן שבו החוק התחיל, בכך שהעבירו את נטל ההוכחה על המזיק הפוטנציאלי.

שמואל מלכיס: כאדם מהציבור, ולאו דווקא כנציג חברות הביטוח, אני חושש שעדיין אין בכך די.

שמואל מלכיס: הייתי מציע לכם לשקול אפשרות של מתן אחריות שאינה אחריות מוחלטת כמו בחוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים אלא אחריות חבורה במובן זה שלמזיק תהיה רק טענת הגנה אחת, לפיה הניזוק התרשל.

שמואל מלכיס: כלומר, אם אני רואה את הדברים כפי שהם עלולים לקרות במירוץ, עדיין קיימת אפשרות שנהגים מאוד מקצועיים יוכלו להוכיח – אם כי לא בנקל; אני ער לעובדה שלא מדובר בדבר פשוט – שהם לא התרשלו, ובכל זאת אזרח תם שלקח על עצמו סיכון אדיר להשתתף כצופה במרוץ ספורטיבי שכזה לא יוכל לקבל פיצוי למרות שהוא נפגע שלא באשמתו באופן ברור.

שמואל מלכיס: אבל המזיק, שהוא נהג מאוד מקצועי, בהחלט נקט בכל האמצעים - המכונית היתה בהתאם לתקן, המתקן היה מתקן למופת ואפשר יהיה להרים את הנטל ולהוכיח שלא היתה רשלנות.

שמואל מלכיס: בכל זאת, הייתי חושב שמי שנפגע ולא ממש התרשל באופן כזה שהוא נכנס לתוך המסלול, עמד במקום שאסור לעמוד בו או עשה איזושהי פעולה רשלנית, זכאי להגנה.

שמואל מלכיס: אגב, בזמנו העליתי את הנימוקים הללו בדיון שהתקיים במשרד המשפטים, ופרץ סגל אמר לי שתרמתי תרומה מכרעת לכינוי שהוכנס בחוק בהעברת הנטל.

אמנון כהן: זה בא לידי ביטוי בחוק?

שמואל מלכיס: יש שינוי בכך שהביאו את נטל ההוכחה על המזיק.

שמואל מלכיס: המזיק חייב להוכיח כי הוא לא התרשל – אחרת הנפגע עשוי להצליח בתביעתו.

שמואל מלכיס: אני רוצה ללכת צעד אחד רחוק יותר, ולקבוע בחוק אחריות שהיא אחריות חבורה על המפעיל ועל הנהגים במובן זה שתהיה להם אך ורק טענת הגנה אחת – הם יצטרכו להוכיח שהניזוק התרשל, למשל: הוא עמד במקום שאסור לעמוד בו או עשה איזושהי פעולה שגרמה בעקבות רשלנותו לאותה תאונה ולאותו נזק.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כשנגיע לסעיף הזה, אבקש שתאיר את עינינו שוב.

אמנון כהן: במקביל, אם לא נגיע לסעיף הזה היום, אבקש שתגיש לנו הצעה מסודרת בכתב.

לאה ורון: אבקש לשאול את נציגי משרד המשפטים: אתם מייצגים את המפקח על הביטוח?

תומר כרמי: כן.

תומר כרמי: זה בהחלט על דעתו.

תומר כרמי: עמדתנו שונה, כמובן.

תומר כרמי: אנחנו סבורים שההסדר שקבענו ראוי ומתאים, וחמור די הצורך כלפי הפוגע.

שירלי אבנר: בנוסף לדבריו של מר כרמי, יש היום את סעיף 41 לפקודת הנזיקין, שמתייחס לדבר המדבר בעד עצמו.

שירלי אבנר: במקרה שלנו מדובר בכלי תחרותי - - - נחשב כלי מסוכן.

שירלי אבנר: בהתאם לסעיף 41, הנטל - - - מבחינת העקרון המשפטי ניסינו להיות תואמים למה שקיים היום בארץ.

רמי לימן: מי אמר שכלי תחרותי הוא מסוכן?

שירלי אבנר: - - -

שמואל מלכיס: אני עדיין יוצא מתוך הנחה שרכב שמשתתף במירוץ לא יכול לנהוג בכביש רגיל.

שמואל מלכיס: ייתכן שההצעה הזאת תתקבל ותשנו אותה, אבל הוא עדיין יכול לנהוג בקטעי קישור.

שמואל מלכיס: יש כאן קטע שיכול להיות קשה ומורכב מאוד לגבי תביעה שתיפול בין הכסאות:

שמואל מלכיס: האם התביעה תהיה על פי חוק הפלת"ד – פיצויים לנפגעי תאונות הדרכים – בייחוד כאשר בחוק הפלת"ד יש את סעיף 8 שקובע את - - -, שעלול להתנגש עם מצב שבו לרכב כזה יהיה גם ביטוח ספורטיבי.

שמואל מלכיס: לדעתי, יהיה קושי לא קטן בפרקי המעבר בין אזור תחרות לבין אזור קישור.

שמואל מלכיס: זה נושא שמזמין בעייתיות בלתי רגילה, בייחוד כאשר יכול להתרחש מקרה שבו לאותו אדם יהיה ביטוח ספורטיבי ולא ביטוח רכב חובה, ואז זה יפול לפתחה של קרנית.

שמואל מלכיס: יכולות להיווצר בעיות לא קטנות, וצריך לתת עליהן את הדעת כבר עכשיו לפני שנגלגל את זה לפתחו של בית המשפט.

אמנון כהן: מר ברוך כוכבי, נציג מועדון האופנועים, בבקשה.

ברוך כוכבי: אני מבקש להעיר בנוגע לסעיף 12.

אמנון כהן: כרגע אנחנו לא מדברים על סעיפים, אלא באופן כללי.

ברוך כוכבי: אנחנו מברכים על החוק.

ברוך כוכבי: אנחנו רק מצרים על כך שהחוק השמיט את האפשרות לפעילות ספורטיבית עממית, כפי שמקובל בכל העולם.

ברוך כוכבי: בכל העולם יש דבר שנקרא "ימי מסלול" – אדם יכול לקחת את כלי הרכב הפרטי שלו, אתו הוא מתנהל ביומיום, להגיע אתו למסלול, לנסוע בו באופן שבארץ היינו מתארים אותו כלא עומד בדרישות התעבורה, ולחזור עם כלי הרכב שלו הביתה.

ברוך כוכבי: הדבר הזה לא מתאפשר בהצעת החוק, ולפיכך נמנעת האפשרות של ספורט מוטורי עממי בישראל.

ברוך כוכבי: רק על כך אנחנו מצטערים ביחס להצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: מדוע השמטתם את העממי, והשארתם חוק מוטורי שנועד לעשירים?

שרית זוכוביצקי-אורי: שמי שרית זוכוביצקי, הלשכה המשפטית של משרד התחבורה.

שרית זוכוביצקי-אורי: נפגשנו עם מר כוכבי בדיוק בנוגע לענין הזה.

שרית זוכוביצקי-אורי: כיוון שקיבלנו את העמדה הזאת, זהו התיקון שהצענו לסעיף 12.

אמנון כהן: מר כוכבי, זה עונה?

ברוך כוכבי: כן.

אמנון כהן: אם כן, יהיו ימים של ספורט עממי?

שרית זוכוביצקי-אורי: צריך להזכיר: אנחנו איפשרנו - בהסכמת כוכבי, בישיבה המקצועית שקיימנו – מצב שבו כלי שנרשם כרכב במרשם כלי הרכב ובעליו מעונין להשתמש בו בתחרות, יוכל להשתמש בתחרות.

שרית זוכוביצקי-אורי: המנגנון שהצענו באותה ישיבה – ועל כך צריך לסכם את הנוסח במשרד המשפטים – הוא שבשלב שבו הוא משמש רכב תחרותי ויקבל רישיון כרכב תחרותי, יותלה רישיון הרכב שלו; לא יבוטל אלא יותלה משלב התחרות.

שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו נקבע תנאים - - -

אמנון כהן: איך הוא יגיע עד למקום התחרות, בלי הרישיון שלו?

שרית זוכוביצקי-אורי: הפרוצדורה הספציפית תיקבע בתקנות.

שרית זוכוביצקי-אורי: ייתכן שנעשה קישורי מחשב.

שרית זוכוביצקי-אורי: יש דרכים שונות באמצעותן אפשר להתלות רישיון, ואחר כך להחזיר אותו לכביש.

אמנון כהן: אם אני יוצא כעת מהבית ליער בן שמן, שם מתקיימת היום תחרות.

אמנון כהן: איפשרתם לי להתחרות שם באמצעות רישיון מיוחד.

שרית זוכוביצקי-אורי: מארגני התחרות יצטרכו לארגן לו רישיון – לפעמים במהלך התחרות.

שרית זוכוביצקי-אורי: אני חושבת שכך עושים.

אמנון כהן: לא הבנתי – איך אני מגיע לתחרות?

שרית זוכוביצקי-אורי: עם הרישיון של הרכב.

אתי בנדלר: עם הרכב.

אתי בנדלר: עד למקום ההגעה הרישיון הוא רישיון רכב רגיל, וחלים כל כללי התעבורה, הפיצויים והביטוח כרגיל.

אתי בנדלר: ברגע שבו אתה נכנס לשם זה הופך למשהו אחר.

אתי בנדלר: זה מה שמוצע.

אמנון כהן: נציג ארגון ממס"י, בבקשה.

דני אורן: ראשית, אנחנו מברכים על קיומה של חקיקה שתאפשר את החוק המוטורי.

דני אורן: כפי שאמר קודם חבר הכנסת רצאבי, אנחנו באמת המדינה היחידה בעולם בה קיימת חקיקה כזאת.

דני אורן: מדוע זה כך?

דני אורן: כי יש מספר לקונות בחוקים הקיימים, שמפריעות.

דני אורן: כלומר, אין חוק במדינת ישראל שאוסר חוק מוטורי; בחוק הקיים יש בסך הכל 5 סעיפים.

דני אורן: אילו היו מכניסים שיוניים בחוקים שלהם – למשל, בחוק לפיצוי נפגעי תאונות דרכים:

דני אורן: אם בחוק הזה היו משנים את סעיפים 26 ו-36 כפי שהם מופיעים כאן לנושא היוון כלי רכב, או את סעיף 28 שמופיע בחוק וכן הלאה – לא היו נזקקים כלל לחקיקה של חוק ספורט מוטורי.

דני אורן: אין צורך בחקיקת חוק על מנת שיבוצע ספורט מוטורי בישראל.

דני אורן: כל מה שצריך הוא להחריג מספר דברים, שחוקים אחרים לא מתירים לעשות.

קריאה: במדינות אחרות אין חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים?

דני אורן: כפי שאמרתי, אם מחריגים בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים שני סעיפים שמוצעים כאן, בהצעת החוק, את ההחרגה – אין צורך יותר בחוק הזה.

דני אורן: לכן אני אומר שמלכתחילה לא היה צריך כלום.

דני אורן: עם זאת, נניח שכבר מוכרחים חוק ומחוקקים אותו.

דני אורן: במקרה כזה, חייבים לחוקק חוק שיהיה הקל ביותר מבחינת הספורטאי המתמודד.

דני אורן: לא צריך רגולציה על כל דבר.

דני אורן: הקימו כאן רשות שעולה כסף, שלא קיימת בשום מקום אחר בעולם.

דני אורן: ההתאחדות עושה הכל, וזה עובד נהדר במדינות שיש בהן מאות אלפי מתחרים.

דני אורן: אין לי מושג מי תהיה ההתאחדות - לממס"י אין פרטנציה שהיא תהיה התאחדות הספורט המוטורי.

דני אורן: ממס"י תשתף פעולה עם מי שהשרה תחליט בנושא ההגדרות הבינלאומיות.

דני אורן: עם זאת, אנחנו חושבים שהיא זו שצריכה להיות מקור הסמכות, ולא הרשות.

דני אורן: שנית, בחוק יש דרישה לרישיונות.

דני אורן: כך למשל, אדם צריך לעשות רישיון לרכב מרוץ.

דני אורן: בעולם זה לא קיים.

דני אורן: אדם שרוצה להתחרות עם הרכב שלו מגיע עם רכבו למקום התחרות, שם יש בוחן טכני שבודק את הרכב ונותן אישור לרכב לתחרות הספציפית הזאת.

דני אורן: זה הכל.

דני אורן: בסוף התחרות הוא עולה בחזרה - - -

אמנון כהן: ואם הוא שם שיפורים לקראת התחרות?

דני אורן: מותר לו לשים שיפורים בתנאי שהם עומדים בכללים הבינלאומיים ובתנאי שהבוחן הטכני בדק.

אמנון כהן: מי בודק שהוא הוריד את השיפורים לאחר מכן, לקראת הנסיעה הרגילה?

דני אורן: אין לכך קשר.

דני אורן: הבוחן הטכני בודק את מה שקורה במסלול בלבד.

דני אורן: הרכב הזה מורשה לנסוע במסלול – רק במסלול.

דני אורן: אם הוא רכב רגיל, ויש לו אפשרות לנסוע גם בכביש, יש לו טסט רגיל לכל דבר וביטוח רגיל.

דני אורן: כך לגבי הרישיון של הנהג.

דני אורן: בעולם, הרישיון מונפק על ידי ההתאחדות הבינלאומית.

דני אורן: רוב ההתאחדויות הבינלאומיות – ה-FIA וה-FIM – מנפיקות רישיון, שתוקפו בדרך כלל עד שנה, לא יותר מ-31 בדצמבר של כל שנה.

דני אורן: הרישיון בנוי באופן שבו נרשמות התחרויות בהן האיש התחרה.

דני אורן: כלומר, לא מדובר רק ברישוי לתחרות, אלא זהו מקום שבו הגוף הבינלאומי בודק באלו מסגרות האיש התחרה.

דני אורן: ככל שהאיש מתחרה יותר, הוא יכול לעלות לדרגות גבוהות יותר ולהגיע לתחרויות בינלאומיות.

דני אורן: החוק הנוכחי אומר שצריך להיות לו רישיון מטעם המדינה.

דני אורן: אחר כך, אם הוא רוצה ללכת ולהוציא רישיון גם מטעם ההתאחדות או הגוף הבינלאומי, יהיו לו כבר שני רישיונות.

דני אורן: אם כן, הוא צריך לשלם פעם אחת עבור טסט הרכב שלו כדי לקבל רישיון לרכב.

דני אורן: לאחר מכן הוא צריך לשלם עבור רישיון לנהג, ולבסוף הוא יצטרך ללכת להתאחדות, אם הוא רוצה להיות חלק מהגוף הבינלאומי, כפי שרוצה כל ספורטאי בכל ענף ספורט, והוא צריך לשלם על כך שוב.

דני אורן: אנחנו חושבים שזה מיותר לחלוטין.

דני אורן: אפשר לוותר על רישיון הרכב ועל רישיון הנהג.

קריאה: ומספיק לשלם רק לממס"י?

דני אורן: לא אמרתי ממס"י – כמו בכל מקום בעולם: ה-ADAC בגרמניה, ה-RAC באנגליה וה-AAA בארצות הברית.

דני אורן: כל אחד מהם מייצג מיליוני מתחרים, והאישור שלהם מספיק.

דני אורן: לא נדרשת ההתערבות של המדינה.

דני אורן: במקרה הזה, התערבות המדינה היא לקללה ולא לברכה, משום שהיא מפריעה לספורט כספורט.

דני אורן: בנוסף, יש בחוק התייחסות ספציפית מאוד לפעמים, הגורמת לי לתהות על סיבתה.

דני אורן: כך למשל, יש התייחסות לגילאים - הנהג צריך להיות בן 17 לפחות.

דני אורן: עם זאת, רוב המתחרים בספורט המוטורי במדינת ישראל יהיו רוכבי אופנועים, לגביהם הגיל הוא 16.

דני אורן: בחוק כבר כתוב גיל 17.

דני אורן: אם כן, אחר כך יצטרכו לשנות את החוק כדי להתאים אותו - - -

אמנון כהן: כשנגיע לסעיף נדון בכך.

דני אורן: אני רואה את הקשיים מבחינת יישום החוק אחר כך על רוב הנהגים הספורטאים.

דני אורן: הסעיף שנדון קודם, שעוסק בחובת הטלת ההוכחה--

אמנון כהן: האם עד היום מישהו יזם תיקון בחקיקה הרגילה, שיאפשר לכם להחריג נושאים כאלה או אחרים על מנת להתקדם ולעשות ספורט מוטורי בישראל?

אמנון כהן: כיוון שאף אחד לא פעל, באה המדינה והחליטה לעשות משהו בעקבות יוזמתם של חברי כנסת.

אמנון כהן: לכן אל תבוא ותגיד עכשיו שאין צורך בחקיקה - כי לא עשיתם כלום.

אמנון כהן: משנת 1980, כאשר התקיימה באשקלון איזושהי תחרות, לא עשיתם שום דבר.

אמנון כהן: 25 שנה.

דני אורן: ראשית, אנחנו יכולים להגיש ים של מסמכים שהגשנו למשרדי התחבורה משנת 1995 ועד שנת 2001, כולל ישיבות עם השר קיסר, כפי שנאמר כאן על ידי צבי יוזנט.

דני אורן: צבי יוזנט ישב בישיבות שבהן ביקשנו לעשות את כל ההחרגות האלה.

דני אורן: אגב, הוא נמנה על האנשים שתמכו--

צבי יוזנט: אל תדבר בשמי.

דני אורן: הוא נמנה על האנשים שתמכו בכך במהלך הישיבה.

דני אורן: אנחנו בממס"י נמצאים עם היועצים המשפטיים שלנו בסוף מהלך של הצעה מתקנת, שתשאיר את רוב סעיפי החוק כמות שהם, ותשמיט מהם את אלו שלדעתנו מקשים על הספורט.

דני אורן: אנחנו מבקשים לקיים ישיבה נוספת של הוועדה הזאת בעוד שבועיים-שלושה – בעיתוי שבו הוועדה תקבע.

דני אורן: אנחנו נביא את הסעיפים כפי שלדעתנו הם טובים יותר לקיום הספורט.

דני אורן: זאת בקשתנו.

אמנון כהן: תכינו את המסמך בכל מקרה.

אמנון כהן: דני לוי, בבקשה.

דני לוי: שמי דני לוי, אני מייצג את עמותת נהגי המירוצים.

אמנון כהן: כמה נהגי מרוצים יש בארץ?

דני לוי: קרוב לאלף נהגים פוטנציאלים.

אמנון כהן: רשומים אצלך אלף נהגים?

דני לוי: לא.

דני לוי: אני יושב ראש עמותת נהגי מירוצי הרכב.

דני לוי: מאחורי התאחדו כל הכוחות של הספורט המוטורי התחרותי בענף הדו הגלגלי.

דני לוי: אני מייצג כאן.

דני לוי: יושבים כאן כל ראשי העמותות ואני מדבר בשמם ובהסכמתם המלאה.

דני לוי: אני יזמתי את הגשת הבג"ץ למיסוד הספורט המוטורי לאחר שהרמתי ידיים.

דני לוי: זאת כיוון שכל הגורמים הממשלתיים והלא ממשלתיים לא יכלו לעזור.

דני לוי: עזר לי חבר הכנסת רצאבי, והנה אנחנו יושבים כאן.

דני לוי: עבורי זוהי ביאת המשיח.

דני לוי: אני רוצה להסביר כמה דברים עקרוניים, לפני שנכנס לכל הלקונות עליהן דיברו ולפני שניגש להסתייגויות: ראשית, נכון שאין חוק ספורט מוטורי באף מדינה בעולם.

דני לוי: בתחילה הגשנו בקשה לעסוק בספורט המוטורי בצורה של מיסוד תקנות על ידי שר התחבורה.

דני לוי: משרד התחבורה הודיע לנו שהוא לא מוכן ולא מעניין אותו ספורט מוטורי.

דני לוי: כך נדדנו כבנים יתומים והגענו למשרד החינוך.

אמנון כהן: קיסר לא רצה?

צבי יוזנט: אתקן אותך, היות שהחלפתי 19 שרים.

צבי יוזנט: זה תלוי בשר – היו שרים שרצו והיו שרים שלא התלהבו.

דני לוי: הגענו למשרד החינוך, שהחליט בעצה אחת לחוקק חוק.

דני לוי: לא יכולתי לעמוד נגד החוק הזה, אף על פי שעד היום אני לא חושב שיש צורך בחוק.

דני לוי: עם זאת, אם יש חוק – בוא נלך עם החוק קדימה ונגמור עם זה.

דני לוי: אני לא רוצה להגיע לבית גיל הזהב – אני עדיין ספורטאי פעיל.

דני לוי: לגבי סוג מסוים של מרוצים: ראיתי על פני הנוכחים כאן

דני לוי: שנושא קטע הקישור לא מובן די הצורך.

דני לוי: אני מוכרח להסביר את זה פעם אחת ולתמיד: קטע קישור הוא קטע שבו נהגי מירוצים נוסעים נסיעה מנהלתית כחוק.

דני לוי: כל שוטר מקוף יכול להוריד אותם על כל עבירה – אפילו על פלסטיק שבור.

דני לוי: הוא חייב לנהוג לפי חוקי המדינה בקטע קישור.

דני לוי: קטע הקישור מקשר בין קטע מהיר לבין קטע מהיר נוסף שיבוא אחר כך.

דני לוי: הנהג נוהג כחוק ומשתלב כתנועה כחוק.

דני לוי: אם הוא לא אותת – מורידים אותו מהכביש והוא מקבל קנס.

דני לוי: אנחנו, נהגי המירוצים שגם רוצים להקים את ההתאחדות, נקבע בנוסף עונש כפול ומכופל לאותו נהג על כך שהוא לא ציית לחוקי המדינה ועל כך שהוא לא ציית לחוקי הספורטאים עצמם.

דני לוי: אנחנו אנשים רציניים, ואנחנו רוצים להצטייר כספורטאים שמוליכים את אחד מענפי הספורט הפופולריים ביותר בעולם.

דני לוי: אם כבודו ירצה, אפרט בהמשך לגבי הצד הכלכלי.

דני לוי: הצענו שלמכוניות יהיה ביטוח דואלי בקטע הקישור: כאשר הוא עולה לקטע קישור חלה עליו חובת הביטוח הרגילה – פלת"ד.

דני לוי: הרכבים שנוסעים בקטע קישור הם רכבים רגילים.

דני לוי: אף אחד לא יכול לראות בעין את השוני בינו לבין רכב רגיל – זאת למעט אבזרי בטיחות פנימיים.

דני לוי: הדבר שווה באותו אופן בדיוק לאופנועים.

דני לוי: הבעיה שלנו – ואני הולך כאן

דני לוי: נגד עצמי – היא שמדובר כרגע ברכב שצריך לרדת מהכביש לפי סעיף מסוים אם הוא הופך לרכב מרוץ, אני מקבל את זה לגבי מכוניות.

דני לוי: אני אומר זאת כמקצוען: אני נוהג במכוניות ואני אומר לכם שמכונית לא צריכה לנהוג בקטע רגיל ולנסוע למכולת.

דני לוי: היא צריכה לעבוד אך ורק בנושא המירוץ, זאת בגלל השינויים שיש בתוך הרכב.

דני לוי: אני לא רוצה להתעמת כרגע עם משרד התחבורה, ולומר שהם לא מבינים שזה לטובת הנהג.

דני לוי: כרגע זה לא רלוונטי.

דני לוי: אבל לגבי אופנוע זה הפוך.

דני לוי: אדם נכנס, רוכש אופנוע רגיל, משלם את המסים כחוק ורשאי להתחרות בתחרות.

דני לוי: לא בוצעו שינויים כלשהם באופנוע.

דני לוי: אם כן, אי אפשר לומר לו שההשתתפות שלו בתחרות גוררת בעקבותיה את שלילת רישיון האופנוע ומתן רישיון תחרותי – לפי ההצעה הראשונה.

דני לוי: כעת בא משרד התחבורה בקטע אחר לגמרי, ומציע לחלט לו את הרישיון וניתן לו אותו אחר כך.

דני לוי: אין דבר כזה בעולם.

אמנון כהן: כעת בלבלת אותי.

אמנון כהן: האם אני יכול להתחרות ברכב הפרטי שלי במסלול מסוים?

אמנון כהן: להתחרות?

דני לוי: לא.

אמנון כהן: לכן זו תהיה תחרות לאנשי מקצוע בלבד.

דני לוי: לא – זו תהיה תחרות ספורטאים, כשכל אחד מתחרה עם המכונית שלו במסלול מרוצים לפי כל החוקים.

אמנון כהן: רכב מיוחד למסלול מיוחד?

דני לוי: כן.

דני לוי: זה סוג מסוים של רכב.

אמנון כהן: כלומר, אם אני חובב ספורט מוטורי, אני חייב להחזיק מכונית מיוחדת לתחרות.

דני לוי: נכון – מכונית ולא אופנוע.

אמנון כהן: כלומר, זה כבר לא עממי.

דני לוי: כבר נגיע לספורט העממי.

דני לוי: אנחנו מדברים על ספורט מוטורי תחרותי.

דני לוי: לשמו הוקם החוק הזה.

דני לוי: ספורט עממי לא דינו בבית ספרנו.

דני לוי: ספורט עממי הוא חשוב מאוד – וכספורטאי תחרותי אני חושב שצריך להיות ספורט עממי - אבל לא בבית ספרנו.

דני לוי: ספורט עממי הוא ספורט שבו אדם לוקח את רכבו הפרטי, ניגש למסלול מירוצים שקיבל את הרישיונות הדרושים מהמדינה--

אמנון כהן: זה מוסדר בחוק?

דני לוי: בוודאי.

אהוד רצאבי: אבל צריך לשנות את סעיף 12.

אמנון כהן: אני מדבר בעיקר על בחורים צעירים, שלקחו את הרכב מההורים ורוצים להתחרות ביניהם.

אמנון כהן: היום זה לא חוקי.

אמנון כהן: המטרה שלי היא למנוע את המצב שבו זה אי חוקי.

אמנון כהן: אם הוא רוצה להתחרות, יהיה מסלול מסוים מפוקח, ויידעו שבימים מסוימים ובשעות מסוימות אפשר להגיע למקום חוקי.

אמנון כהן: האם זה מוסדר?

דני לוי: אין תחרות לאנשים שהם לא מקצוענים.

דני לוי: אין מושג כזה – לא בישראל ולא בעולם.

דני לוי: אדם לא יכול לקחת מכונית רגילה, להיכנס למסלול מירוצים ולהתחרות.

דני לוי: הוא יכול לעשות דבר אחר, כפי שהציע מועדון האופנועים הישראלי – ואני מקבל את הגישה שלו: לשפר מיומנויות נהיגה, לקבל יותר כושר אישי בנהיגה, אבל זאת לא תחרות.

דני לוי: הוא רשאי לנסוע במסלול מירוצים ברכבו הפרטי לצורך שיפור מיומנויות בלבד.

דני לוי: אין כאן תחרות.

דני לוי: זה אסור – באף מקום בעולם זה לא קיים, ואני מחזיק את כל החוקים הבינלאומיים, מארצות הברית ועד ניו זילנד.

דני לוי: אין דבר זה.

אהוד רצאבי: מה לגבי יום מסלול?

דני לוי: יום מסלול הוא לא תחרות.

דני לוי: ביום מסלול אפשר יהיה לעשות את זה.

אהוד רצאבי: כך גם לגבי אותו נהג שרוצה לתת פורקן לעצבים שלו – הוא יכול לנסוע בקרטינג במקום סגור ומפוקח.

אהוד רצאבי: האם זה נכון?

דני לוי: נכון.

אהוד רצאבי: חשוב שיושב הראש יידע שהנושא העממי קיים גם הוא.

אהוד רצאבי: זה לא סגור רק לאותם אנשים שמחזיקים רכב ב-300 אלף ש"ח.

דני לוי: רכב המרוץ בטיחותי יותר בהשוואה לרכב רגיל, אבל אני מבקש להבהיר: יש הבדל מהותי בין אופנוע לרכב.

דני לוי: באופנוע לא מבצעים שום שינוי.

דני לוי: באותו מצב שבו האופנוע נרכש מהחנות הוא יוצא לתחרות.

דני לוי: לכן אי אפשר לשחק אתו ולהגיד: תן לי את הרישיון, נחזיר לך אותו ביום ראשון.

דני לוי: זה לא עובד כך.

דני לוי: הוא צריך לקבל רישיון דואלי.

דני לוי: לעומת זאת, למכונית אסור להנפיק רישיון דואלי, ואני אומר זאת מתוך אחריות מלאה.

דני לוי: זאת למרות שהשינויים המבוצעים בתוך הרכב הם לטובתו של הנהג.

דני לוי: אני ממליץ לחברי הוועדה שלא לקבל את הרעיון, לפיו רכב מירוץ יקבל רישיון דואלי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אבקש לשמוע מנציגת משרד התחבורה: האם השר שטרית מסכים לכך שזה יהיה אצל שרת החינוך?

שרית זוכוביצקי-אורי: כן.

שרית זוכוביצקי-אורי: זאת היתה הסכמה בינמשרדית.

אמנון כהן: זאת היתה הסכמה בין השרים הקודמים.

אמנון כהן: האם השר שטרית מודע לכך שסמכות כה חשובה עוברת ממנו לשרת החינוך?

שרית זוכוביצקי-אורי: הוא לא הביע התנגדות לזה.

אהוד רצאבי: שניהם מהליכוד.

אמנון כהן: את בטוחה בדברים שאת אומרת?

שרית זוכוביצקי-אורי: היתה ועדת שרים.

אמנון כהן: הוא היה?

אמנון כהן: אני חושב שזה לא הובא לידיעתו.

שרית זוכוביצקי-אורי: - - - זאת עמדת ממשלה.

אמנון כהן: את בטוחה?

אמנון כהן: כי שרת החינוך מתחרטת היום על כך שהחקיקה מונחת על השולחן שלנו.

אליעזר כהן: אדוני היושב ראש, זה נלקח ממתן וילנאי שר המדע, ונמסר לשרת החינוך.

אמנון כהן: אני לא יודע - שר התחבורה הנוכחי לא מוותר בקלות.

שרית זוכוביצקי-אורי: בתחילה באמת לא תמכו בהצעת החוק.

שרית זוכוביצקי-אורי: אחר כך הוקמה ועדה בינמשרדית בחודש יולי 2000, שהיתה הטריגר לכל הפעילות.

שרית זוכוביצקי-אורי: ההמלצתה של ועדת השרים היתה שיש מקום לקדם את הספורט הזה קדימה, שצריך לעשות חקיקה שתהיה בראשות משרד הספורט משום שהנחת העבודה היתה שרכב הספורט הוא לא רכב שמתאים לתקנות התעבורה מבחינת מכלול הדרישות – לא מבחינת תקינת הרכב ולא מבחינת כישורי הנהג.

שרית זוכוביצקי-אורי: כלומר, למרות שמדובר ברכב מדובר בחיה אחרת, שצריך לנהוג בה בהתאם לכללים המיוחדים שלה.

שרית זוכוביצקי-אורי: אחת ההמלצות של הוועדה המשותפת היתה שהכללים שיחולו הם הכללים הבינלאומיים, כלומר – זה לא יהיה במנותק מהכללים הבינלאומיים.

שרית זוכוביצקי-אורי: זה מצא ביטוי בהצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: אבל למה שמשרד התחבורה לא יפקח?

שרית זוכוביצקי-אורי: משום שאנחנו עושים את ההפרדה, ולדעתנו האוריינטציה היא אוריינטציה של ספורט, ולא של משרד התחבורה.

שרית זוכוביצקי-אורי: משרד התחבורה אומר שצריך לנסוע לאט ובהתאם לכללי התנועה.

שרית זוכוביצקי-אורי: לעומת זאת, הכללים האלה הם כללים אחרים – אומנם לא פחות טובים, אבל כללים שנראים לספורט.

אליעזר כהן: התשובה היא פשוטה: משרד התחבורה אחראי על תקניות הרכב.

שרית זוכוביצקי-אורי: הכל לא משרד התחבורה.

שרית זוכוביצקי-אורי: אנחנו נהיה שם יועצים ברקע כי אנחנו בוועדה המייעצת.

שוקי דקל: ראשית, זוהי הזדמנות לברך את הוועדה.

שוקי דקל: אפשר לברך שהחיינו על שהגענו לרגע הזה.

שוקי דקל: באמת הגיע הזמן.

אמנון כהן: אתה מתואם עם השרה?

30121: יש שניים-שלושה דברים נוספים שעלו כאן, וצריך לבחון אותם.

30121: בכללותו, החוק מקובל על השרה.

30121: בסך הכל היא הגישה אותו לוועדה.

30121: עם זאת, עלו כמה דברים מהותיים – היו גם הערות שהועלו כאן.

30121: גם היושב ראש התייחס לכך ושם לב לכך שצריך לבדוק אותן.

30121: אני לא יכול להציג עמדה נחרצת לגביהן.

אמנון כהן: אפשר לומר שמשרד החינוך העביר את החוק בקריאה הראשונה בצורה פזיזה?

קריאות: לא.

30121: גם כאשר מגישים משהו, ייתכנו תיקונים אחרי הצעת החוק הראשונה.

30121: כמעט כל חוק שנכנס לוועדה מוועדות הכנסת לא יוצא כפי שהוא נכנס.

שוקי דקל: כמנהל רשות הספורט אני רק מברך על כך כי זה יעשיר ויאדיר את ספורט.

שוקי דקל: מדובר בנהיגה ספורטיבית ולכן זה צריך להיות במשרד הספורט.

שוקי דקל: אני רוצה להתייחס להבט של החינוך – הערך המוסף של של העברת החוק הוא מתן לגיטימציה לדברים שמתרחשים כאשר עדיין אין ספורט; לספורטאים שייצגו את מדינת ישראל ויביאו גם כבוד למדינה, כדבריו של חבר הכנסת אליעזר כהן.

שוקי דקל: כפי שזה קרה במדינות אחרות בעולם, אנחנו בטוחים שהלגיטימציה לענף הזה תביא לנהיגה נכונה יותר, לתרבות נהיגה רצויה וחינוך לנהיגה נכונה, בעיקר לצעירים.

אמנון כהן: למה לא הפוך?

אמנון כהן: על מה אתה מסתמך?

שוקי דקל: על מה שקרה בעולם.

שוקי דקל: זה בדיוק כמו ספורט אחר – ספורט הכוח ואומנויות לחימה.

שוקי דקל: כשאתה יודע אותו ומשתמש בו, אתה יודע איך לנצל אותו באופן הנכון.

שוקי דקל: אתה לומד לנהוג נכון בתוך כלי רכב, כשהוא יודע גם את הכוח שלו וגם את הסכנות שנובעות ממנו.

שוקי דקל: לכן הפיתוח הזה, שיפתח גם את הקרטינג לילדים צעירים, יביא את המסר הזה.

שוקי דקל: בעזרת השם זה יקטין את התאונות במדינת ישראל.

שוקי דקל: לכן אנחנו רואים בכך ערך מוסף שהספורט הזה יביא למדינת ישראל.

שוקי דקל: במרוצת הדיון הזכרת שלוש פעמים שמדובר בספורט לעשירים, ואני אבקש להתייחס לכך: כמו בענפי ספורט אחרים, ייתכן שיהיה מאגר כלי רכב מורכשים - צריך להבחין: יש רישיון לנהג ורישיון לרכב – אם אין לי רכב ואני רוצה להתחרות ויש לי רישיון לנהוג, אבוא לאותו מקום, אשכור רכב בסכום מסויים ואתחרה.

שוקי דקל: זוהי דרך נוסף למנוע מצב שבו זה יהיה ספורט לעשירים בלבד.

שוקי דקל: כשנעשה את ענין ההתאחדות הכוללת, היא צריכה לכלול בתוכה גם אפשרויות כאלה של ספורט עממי גם לאנשים שלא יכולים לרכוש רכבים כאלה באופן עצמאי.

ברוך כוכבי: אני מבקש להתייחס לאופנועים: בכל מדינות אירופה יכול אדם כמוני וכמוך לקחת את האופנוע שלו, בו הוא נוסע יומיום למכולת, לנסוע על הגלגלים שלו, לבוא בשערי מסלול המירוץ הקרוב, ולנסוע באופן משוחרר מתקנות התעבורה.

ברוך כוכבי: בסוף היום, כשהוא בא על סיפוקו, הוא יחזור הביתה על האופנוע שלו וייסע בבטחה.

ברוך כוכבי: זהו דבר שמקובל בכל מדינות אירופה ובכל מדינותה עולם.

ברוך כוכבי: זה דרוש וחייב להיות בחוק הנהיגה הספורטיבית, כיוון שנהיגה כמו זו המתוארת כאן לא עומדת בדרישות תקנות התעבורה.

ברוך כוכבי: אם החוק יעבור חלילה בלא מתן פיתרון לנושא הזה, יימצא שהספורט העממי המוטורי לא ימצא מענה – לא בתקנות התעבורה ולא בחוק הנהיגה הספורטיבית.

ברוך כוכבי: התופעה שבה עם ישראל עושה מה שהוא עושה בפינות הנידחות של כבישי ישראל תימשך, על כל השלכותיה על הבטיחות בדרכים.

ברוך כוכבי: היענות לנושא הזה של פעילות ספורטיבית מוטורית עממית יש בה כדי לסלק אופני נהיגה שאנחנו לא רוצים לראות בכביש הציבורי.

ברוך כוכבי: כך הם יועברו למקומות מוסדרים, שם אנחנו גם יכולים לפקח על הבטיחות.

אמנון כהן: אבקש לשאול את המציעים, נציגי משרד החינוך: איך ייקבעו האזורים בהם יתקיימו התחרויות?

אמנון כהן: האם השלטון המקומי מחובר כאן להקצאת הקרקע או מינהל מקרקעי ישראל?

רינת שפרן: יש סעיף מיוחד, שמדבר גם על מסלול מירוץ קבוע וגם על מסלול מירוץ ארעי לגבי כל הדרישות שהמסלול צריך לעמוד בהן.

אמנון כהן: האם הרשויות המקומיות יקבלו תקציב לשם כך, כך שיהיה להן אינטרס להקצות קרקע בתחומן במידה שזה מתאים?

צבי יוזנט: יקחו מיסים.

צבי יוזנט: זאת הכנסה.

רינת שפרן: בסעיפים 8 ו-9 מפורטים הדרישות מבחינת המסלול – אלו רישיונות הוא צריך לקבל.

רינת שפרן: אני משערת שמבחינה כלכלית כדאי שמישהו יקום ויקים מסלול מירוץ – בעיקר מסלול קבוע.

רינת שפרן: אם זה קבוע, הוא יוכל לקיים שם הרבה מאוד אירועים.

אד קסרזון: שמי אד קסרזון, ממייסדי הספורט המוטורי בארץ.

אד קסרזון: באתי מדרום אפריקה.

אד קסרזון: הייתי נהג פורמולה 1, הבאתי קארטים בעצמי, מהראשונים בארץ.

אד קסרזון: ישבתי עם צבי יוזנט לגבי הסכנה של הקרטינג הראשון בנחשונים.

אד קסרזון: ראינו אז שבאמצעות הכלי הזה היתה אפשרות לתת את החינוך הדרוש בשני הכיוונים: דרך הילדים הקטנים עם הכלי – להגיע למצב של נהיגה נכונה והבנה ביחס למסוגלות של הכלי.

אד קסרזון: אנחנו מדברים כאן על דברים רבים, כולל נהלים וחוקים וספורט עממי.

אד קסרזון: בחו"ל לא קיים ספורט עממי.

אד קסרזון: אין דבר כזה.

אד קסרזון: אנחנו מנסים להמציא כאן איזשהו גלגל.

אד קסרזון: אפילו כינינו את זה בשם, כשם שבדרום אפריקה נתנו בזמנו שם לאפרטהייד.

אד קסרזון: לא קיים.

אד קסרזון: ספורט עממי למירוצי מכוניות לא קיים.

אד קסרזון: עם זאת, יש ימים של נהיגה במיומנות כדי ללמד את אותו נהג איך לשלוט ברכב שלו.

אד קסרזון: זאת חובה.

אד קסרזון: זה מה שאנחנו מגדירים כאן ספורט עממי.

אד קסרזון: אותו נהג מגיע עם הרכב שלו ליום פתוח על המסלול, האישה טכני בודק את תאימותו של הכלי, ואותו איש עולה על הכביש עם הכל--

אמנון כהן: זה מופיע בחוק?

אד קסרזון: לא, ואין צורך בחוק הזה לגבי הספורט העממי.

ברוך כוכבי: זה נאסר בחוק.

אד קסרזון: זה חלק בלתי נפרד מנהיגה במיומנות ומנהיגה מתקדמת בכל רכב.

אד קסרזון: בזמנו הייתי נציג ממס"י, וכתבנו תקנון ספורט מוטורי, ששייך אך ורק לסוג של rally cross.

אד קסרזון: מאז לא עשו הרבה לקידום הספורט, לצערי.

אד קסרזון: אני חוזר על הדברים: אנחנו מנסים להמציא כאן איזשהו גלגל חדש.

אד קסרזון: הגלגל כבר נמצא, וצריך לקחת את מה שנמצא, להעביר אותו לחוק שלנו ולהתחיל את העבודה שלנו.

אמנון כהן: לא הבנתי – איזה חוק?

אד קסרזון: זה שמונח לפנינו כעת.

רון דרור: שמי רון דרור, היועץ המשפטי של עמותת נהגי המירוצים.

רון דרור: מאחר שאני מצוי בצד המשפטי, אני מבקש להעיר: ראשית, למען תיקון הידע, יש בעולם מקום שבו יש חוק ספורט מוטורי.

רון דרור: המקום הוא New South Wales.

רון דרור: הדוגמה מעידה על הכלל.

רון דרור: אומרים שיש גם בפולין, אבל אף אחד שאני מכיר לא שולט בפולנית, ולכן אי אפשר לבדוק שם במאגרי החקיקה.

קריאה: בדקנו ואין שם.

קריאה: אני מציע שתסביר ש-New South Wales הוא חבל ארץ מיניאטורי באוסטרליה.

לאה ורון: ממש לא, אדוני.

לאה ורון: העיר סידני, שהיא העיר המרכזית באוסטרליה, נמצאת ב-New South Wales.

רון דרור: בכל אופן, הנקודה החשובה היא שהיוצא מן הכלל מעיד על כלל.

רון דרור: בכל העולם המרוצים פועלים על פי תקנונים בינלאומיים.

רון דרור: האמת היא שגם בארץ זה יקרה, כי החוק הזה מאמץ את התקנונים הבינלאומיים.

רון דרור: אני מבקש למקד את דבריי בנקודה אחת: אין ספק שאפשר להוסיף לחוק הזה במשך הזמן, ולעשות אותו מושלם יותר, כך שהוא יכלול דברים נוספים.

רון דרור: עם זאת, אין מחלוקת על כך שהחוק, כפי שהוא היום, הוא חוק טוב.

רון דרור: יש מי ששואל למה הרשות המוסמכת תאוייש בעובדי מדינה, אחר מעדיף שזו תהיה חברה ממשלתית – רבותיי, החוק הזה מתעכב זמן רב מאוד.

רון דרור: היושב ראש פתח את הדברים ואמר שיש לנו כאן מטרה להעביר את החוק ושהכלכלה תרוץ.

רון דרור: מבחינה בטיחותית יושב לידי כאן יושב ראש איגוד קציני הבטיחות.

רון דרור: יש כאן אנשי בטיחות, ולאף אחד אין מחלוקת שהחוק פתר כל סוגיה בנושא הזה.

רון דרור: בחוק יש בעיה אחת בלבד – והעיר עליה חבר הכנסת רצאבי: בסוף החוק כתב מישהו משום מה שתחולתו היא תוך שנתיים מהיום.

רון דרור: הסעיף הזה הוא חסר כל צורך.

רון דרור: הסעיף הזה הוכנס על ידי משרד המשפטים, כיוון שהם שאלו מתי יתקנו התקנונים.

אמנון כהן: כאשר נגיע לסעיף הזה, נשמע את הנימוקים השונים, והוועדה תחליט לגבי מועד התחולה.

רון דרור: אם כך, אסיים את דבריי ואומר: החוק הוא חוק טוב.

רון דרור: אם יש מישהו שרוצה לעשות בו שיפור כזה או אחר, תמיד אפשר לעשות זאת אחר כך.

רון דרור: במקום להמתין, אני מציע להעביר את החוק הזה.

רון דרור: אין אתו שום בעיה – לא בטיחותית ולא כלכלית; להיפך – הוא חוק מצוין מכל הבחינות האחרות.

רון דרור: מנהל רשות הספורט מסכים אתי, נהגי המירוצים מסכימים אתי – כולם מסכימים עם הנושא הזה.

רון דרור: מאחר שאנחנו הגשנו את הבג"ץ כבר לפני מספר שנים, והנושא בכל פעם כמעט קרם עור וגידים - משרד התחבורה אישר לנו מירוצי פיילוט ובסופו של דבר חזר בו, וכך הלאה - כעת גם נציגי משרדי הממשלה איתנו.

רון דרור: לכן אני מפציר בכולנו להעביר את החוק לקריאה שניה ושלישית.

רון דרור: תודה.

אמנון כהן: אני מבקש לשמוע לגבי איזה סעיף יש לכם בעיה.

30121: לא מדובר בסעיף שיש בו בעיה.

30121: היו כאן שלוש בעיות: (א) נושא הביטוחים בקטעי קישור; (ב) סעיף 12 - - - אלו הם הדברים העיקריים.

מרדכי ילין: שמי עו"ד מרדכי ילין, מטעם הוועדה למשפט וספורט של לשכת עורכי הדין.

מרדכי ילין: יש לי מספר הערות.

מרדכי ילין: באופן כללי, ועדת משפט וספורט של לשכת עורכי הדין לא גבשה עמדה לגבי אותו חוק, אבל באתי כחבר ועדה להציג עמדה כיוון שאני בקיא מעט בספורט הזה.

מרדכי ילין: אתמקד בספורט הקרטינג, כי הוא מייצג את האופן שבו החוק הזה יכול לקדם את הנהיגה הספורטיבית בישראל.

מרדכי ילין: ראשית ספורט הקרטינג הוא נגיש לכולם.

מרדכי ילין: זהו אמצעי לחנך אנשים לנהוג נכון, לדעת את מיגבלות הכוח והחוק.

מרדכי ילין: לדעתי, צריך להוסיף שחלק מאותם רווחים שיתקבלו מהמירוצים – לפחות 10% - יוקדשו למימון חינוך לנהיגה נכונה ובטוחה.

מרדכי ילין: מעבר לכך, זה יקטין בטווח הארוך את מספר הנפגעים בכבישים, ובנוסף יגביל את ההתפרעויות בכביש לאותן תחרויות.

מרדכי ילין: האנשים יוציאו את האגרסיות בצורה ממוקדת בתחרויות בלבד.

אתי בנדלר: למה אתה לא מציע את זה לגבי רווחי מכולות, לצורך הענין?

אליעזר כהן: אני הצעתי לקחת מקנסות חניה לפיתוח מקומות חניה.

אליעזר כהן: אתה יודע איך הכנסת צחקה עליי?

אליעזר כהן: היא הפילה את זה ברוב מוחלט.

מרדכי ילין: מספר הערות קטנות.

מרדכי ילין: ראשית, בהבט של רישיון לקטין לנהוג בקרטינג: אני חושב שיש הכרח לקבוע תנאי אחד וחד משמעי, לפיו תהיה נוכחות של מבוגר המוכר לקטין במסלול של הקרטינג.

מרדכי ילין: כי מצב שבו יאפשרו לקטין להגיש אישור הורים יצור פיתוי לגבי קטינים רבים לזייף את האישור, כפי שהם מזייפים את האישור לבית הספר.

אמנון כהן: אין מדריך במקום?

מרדכי ילין: יש מדריך ויש אנשים.

מרדכי ילין: עם זאת, אני חושב שיש הכרח בתנאי האמור לגבי צעירים מתחת לגיל 17.

אמנון כהן: כשנדון בסעיף, נשמע את ההערות שלך.

מרדכי ילין: הערה כללית נוספת: צריך להגדיר נכון את הכלי התחרותי, כדי לאפשר לשר או לשרה כלים ופטור שונים לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת, שקבועה בסעיף 25 לחוק.

אמנון כהן: אתה נכנס לסעיפים, ואני כרגע לא דן בסעיף.

אמנון כהן: כשנדון בסעיפים תוכל להעיר את הערותיך.

יונתן רגב: דנו רבות בסעיפים השונים לגבי הקשר בין משרד התחבורה למשרד החינוך.

יונתן רגב: אנחנו לא רואים שהמקום של אותה רשות רישוי הוא במשרד החינוך.

אמנון כהן: זה צריך להיות במשרד האוצר, נכון?

שירלי אבנר: סליחה, יש לך מחוייבות לעמדת ממשלה.

יונתן רגב: הגורמים המקצועיים לרישוי הם משרד התחבורה, והמצב הזה יגרום לכפל תפקידים.

יונתן רגב: דיברנו כאן כל הזמן על רכב שמקבל רישיון לזמן התחרות.

יונתן רגב: מי שיהיה אחראי לכך היום הוא משרד החינוך, אבל יהיה מי שיצטרך לתת את המענה במשרד התחבורה.

יונתן רגב: זה יגרום לכפל תפקידים ולעובדי מדינה רבים נוספים.

יונתן רגב: בנוסף, מבחינת עובדי המדינה: כלל, אנחנו חושבים שצריך לשקול את הענין שהעלה כאן נציג ממס"י – שההתאחדות היא זו שתרכז את זה, כפי שנהוג ברוב המקומות בעולם.

יונתן רגב: כך זה ימנע מצב של עובדי מדינה.

אמנון כהן: שהמדינה לא תשלם שקל.

יונתן רגב: לא אמרתי שהמדינה לא תשלם שקל.

יונתן רגב: ברור לך שהקמת הרשות הזאת כחלק ממשרד זה או אחר משמעותה עובדי מדינה.

יונתן רגב: בנוסף, אמרנו שגם למשרד התחבורה יתוספו עובדים, שתפקידם יהיה הקישור למשרד החינוך והפיקוח עליהם.

יונתן רגב: זאת כאשר נציג ממס"י אומר כאן שאפשר לעשות את הדבר הזה על ידי אותה התאחדות, כפי שנהוג בכל העולם.

אמנון כהן: למה עד היום לא אפשרת להם לפעול?

אמנון כהן: הם ביקשו את זה מזמן – בשנת 1980, 1990, 1995.

אתי בנדלר: אם כן, מהי ההצעה שלך?

אתי בנדלר: אתה מציע שהממשלה תחזור בה מההצעה?

יונתן רגב: בוודאי שלא.

יונתן רגב: אני אומר - כפי שאמר נציג ממס"י, שיביא לכאן את ההצעה--

לאה ורון: אבל ממס"י הוא לא הממשלה.

יונתן רגב: אני לא אומר למשוך - - -

אמנון כהן: ממתי נכנסה לכם ההתלבטות?

יונתן רגב: לפני הדיון, בדיון שערכנו באגף תקציבים.

אמנון כהן: האם אתה סבור שמיליון ש"ח לא יספיקו לשנה מבחינת עובדי מדינה.

יונתן רגב: במקרה עכשיו, כפי שגם עלה כאן – עם השינויים המוצעים לגבי ביצוע דברים מסויימים כסמכות משרד התחבורה וכן הלאה - זה ייצור תפקידים נוספים ויעלה את העלות.

יונתן רגב: אני לא אומר שצריך לבטל את החוק, חלילה; אפשר לקדם אותו כפי שהוא, רק לעשות אותו יעיל יותר.

אתי בנדלר: הוא אמר שהוא מייצג את אגף התקציבים באוצר, ולכן אני רוצה להבין: האם ההסתייגויות שלך הן רק לגבי ההצעה לשנות את סעיף 12, שטרם הובאה בפני הוועדה, או לגבי לגבי נושאים נוספים בהצעת החוק?

יונתן רגב: לא, בעיקר זה.

אתי בנדלר: כלומר, אם ההצעה תשאר as is, האוצר תומך בזה?

אתי בנדלר: זה מה שאתה מנסה לומר?

יונתן רגב: כן, אלא שאני אומר שצריך לשקול - אותה רשות, עם כל השינויים שמוצעים, תהיה תחת משרד התחבורה, כיוון שהם הגורם המקצועי הנכון.

אמנון כהן: ביבי יתחיל להתעמת עם לימור?

אמנון כהן: אני רוצה להתחיל בהקראת החוק: הצעת חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ה-2004.

אמנון כהן: פרק א': הגדרות.

אמנון כהן: אבקש מנציגת משרד החינוך לקרוא את נוסח החוק.

רינת שפרן: סעיף 1 – הגדרות בחוק זה – "בעל", לענין כלי תחרותי – כהגדרתו בסעיף 1 לפקודת התעבורה, בשינויים המחויבים;"

אתי בנדלר: אבקש שתסבירי בקצרה.

רינת שפרן: יש כאן הגדרות לכל דבר כאן בחוק.

רינת שפרן: אני לא חושבת שצריך להבהיר כל דבר.

רינת שפרן: אם יש למישהו שאלה--

אמנון כהן: מה זה "בעל"?

רינת שפרן: אפנה למשרד התחבורה.

שרית זוכוביצקי-אורי: מיהם בעלי הרכב.

שרית זוכוביצקי-אורי: בסעיף 1 לפקודת התעבורה - - - הם אמצו חלק מהסעיף.

אתי בנדלר: אולי אקריא את זה, אבל אני מבקשת שלהבא, כשאתם מציגים הצעת חוק בפני ועדה, תהיו מצויידים בחומר הרלוונטי: "בעל" – אחד מאלה: (1) הבעל הרשום ברישיון הרכב; (2) לענין רכב שיש עליו הסכם שכירות או הסכם של מקח-אגב-שכירות או הסכם מכר – האדם המחזיק ברכב מכוח ההסכם; (3) לענין רכב הרשום על שם חבר בני אדם – מנהל פעיל, שותף או עובד מינהלי בכיר בחבר, האחראים לאותו רכב; (4) לענין רכב הרשום על שם קטין או חסוי כמשמעותם בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ"ב-1962 – הורו או מי שמונה אפוטרופסו, לפי הענין".

אתי בנדלר: דהיינו - יש מספר אופציות מי נחשב לבעלים של רכב לענין פקודת התעבורה.

אתי בנדלר: אני מבינה שמוצע כי אותה הגדרה תחול גם בחוק זה.

אמנון כהן: לפי הפקודות, אתם תגידו לנו מהי "דרך".

אמנון כהן: משרד החינוך, בבקשה – מה זו "דרך"?

רינת שפרן: "דרך" – כמשמעותה בפקודת התעבורה.

אמנון כהן: משרד התחבורה, נא להגדיר "דרך".

חנן אהרון: - - -

אמנון כהן: אתם לא באים כך לוועדת הכנסת החשובה ביותר, ומתחילים לשלוף לי בעל פה ולומר לי שאתה זוכר או לא.

אמנון כהן: אם אתם באים להציג את החוק, תבואו בצורה מסודרת.

אמנון כהן: אתם יודעים מה זה כי אתם עובדים בתחום 20 שנה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להבין מהי דרך.

שרית זוכוביצקי-אורי: אין לנו כאן את תקנות התעבורה.

אמנון כהן: אם כן, לשם מה הגעת כדי להציג לנו את החוק?

אמנון כהן: באתם לשתות כאן קפה?

אמנון כהן: אחר כך שר התחבורה אומר לי שאנחנו תוקעים כאן את החוקים שלכם.

אמנון כהן: הוא אמר את זה במליאת הכנסת.

אמנון כהן: ושוב נציגי משרד התחבורה לא מגיעים היום מסודרים.

אמנון כהן: כל אחד צריך לקבל את תפקידו כראוי.

אמנון כהן: הוא מקבל על כך שכר, והוא בא לכאן כדי לתת לנו את כל ההסברים הדרושים.

לאה ורון: זאת לא ישיבה ראשונה שבה נציגי משרד התחבורה מגיעים כשהם לא מוכנים לדיון.

אמנון כהן: לכן אני נועל את הישיבה היום.

אמנון כהן: תודה רבה לכם.