ועדת הכלכלה, כנסת 16, פרוטוקול מספר 377, 2005-03-09 09:00

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אמנון כהן: הנושא שלנו פרק ט' תקשורת - סעיפים: 39 ו-40 מתוך הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה) תשס"ה-2004.

אמנון כהן: מדובר בהצעת החוק שבחוק ההסדרים של משרד התקשורת.

אמנון כהן: כאשר מדובר בטכנולוגיה חדשה שרוצים להכניס לשוק.

אמנון כהן: היום אנחנו משתמשים ברדיו אנלוגי והמטרה היא להכניס לשוק את הנושא של הרדיו הדיגיטלי.

אמנון כהן: ואנחנו כאן קיימנו בוועדה כבר מספר דיונים בנושא הזה.

אמנון כהן: ואני רוצה לציין שזה החלטת ממשלה, אושרה במליאת הכנסת וכרגע זה נמצא על שולחן הוועדה ואנחנו צריכים לאשר, לבחון אותה, לבדוק אותה.

אמנון כהן: לאחר שלמדנו ותיקנו את מה שאנחנו נתקן על-ידי חברי-הכנסת גם שיעלו כל מיני תיקונים, נצטרך לאשר אותה ולהכין אותה להצבעה.

אמנון כהן: במהלך הדיונים הועלו מספר דברים.

אמנון כהן: אחד מהם בקשה של חבר-כנסת בנלולו שהוא ביקש להוסיף נושא מסוים.

אמנון כהן: וזה למעשה היה מעבר למה שכתוב בחקיקה שמביאה הממשלה.

אמנון כהן: לכן החלטנו שזה נושא חדש.

אמנון כהן: ובגלל שזה נושא חדש זה לפי ההליך של העבודה שלנו, לפי התקנון, אמור להגיע בחזרה לוועדת הכנסת.

אמנון כהן: והיו דיונים בוועדת הכנסת והנושא חזר אלינו והגיעו שם להבנות על-ידי המציעים וגם חבר-הכנסת בנלולו.

אמנון כהן: שהסיכום של הדיון של אתמול בוועדת הכנסת, אני מצטט: "שוכנעו שרת התקשורת ושר האוצר, לאחר התייעצות עם המועצה, כי בעלי הזיכיון לשידורי רדיו ייפגעו וכי יש לפצותם בשל שידורי רדיו דיגיטלי ובשל מתן זיכיון להפעלת תחנת שידור.

אמנון כהן: רשאים הם להחליט באשר לדרך הפיצוי המתאימה בנסיבות העניין ובכלל זה אם יש מקום לפעול להארכת הזיכיון של בעלי הזיכיון לשידורי רדיו".

אמנון כהן: המטרה היתה למעשה כל שידורי הרדיו האזוריים כשלעצמה עושים שירות טוב מאוד לאזרח בפריפריה, לבעלי עסקים, שפועלים כבר מספר שנים.

אמנון כהן: וכתוצאה מכניסת הנושא החדש, הרדיו הדיגיטלי לשוק, אז הם היו עלולים להיפגע.

אמנון כהן: לכן פה מצאו פשרה והגיעו להבנה.

אמנון כהן: ואת זה אנחנו כמובן נשלב אותם באחד המקומות בסעיפים הראויים איפה שזה קשור.

אמנון כהן: לאחר מספר דיונים אני מצפה שהיום בעזרת השם, אנחנו נסיים את הקראת החוק, נלמד את הדברים.

אמנון כהן: נשמע עוד הסתייגויות אם ישנן.

אמנון כהן: נקבל החלטות על-מנת שאיפה אפשר לשפר, לראות שאף אחד לא נפגע כתוצאה מהחקיקה הזאת.

אמנון כהן: אנחנו יודעים שהיו צריכים להגיע להבנות, משרד התקשורת יחד עם משרד האוצר בנושאים מסוימים.

אמנון כהן: נשמע גם מהם הגיעו לאיזה הבנות, אם הגיעו או לא הגיעו.

אמנון כהן: גם את זה נשמע.

אמנון כהן: אבל כרגע מונחת הצעת הממשלה על שולחננו, אנחנו דנים בה ומתקדמים אתה.

אמנון כהן: לפני שאני נכנס להמשך ההקראה, מאיפה שהפסקנו מהפעם הקודמת, ביקש חבר-כנסת דוד טל, מכובדי, הצעה לסדר והוא כמובן גם יקבל אותה.

אמנון כהן: בבקשה, ידידי.

דוד טל: תודה רבה אדוני היושב-ראש, מכובדיי.

דוד טל: אני רוצה פה פשוט לדבר על איזשהו נושא מסוים, שאני חושב שההליך לכשעצמו של חבר-הכנסת בנלולו שביצע, הוא הליך לגיטימי, מקובל.

דוד טל: זה איזשהו כלי שיש לחברי-הכנסת לעשות בוועדת הכנסת.

דוד טל: אפשר להסכים לזה, אפשר להסכים לא להסכים על זה, אפשר לקבל את זה, אפשר לא לקבל את זה.

דוד טל: לגבי נושא חדש, לא נושא חדש.

דוד טל: אבל אני חושב עם כל הכבוד, אתמול דבק רבב גדול מאוד בחלק מאנשי משרד המשפטים.

דוד טל: לדעתי הם הבישו את ערכה של המערכת הזאת, מערכת משרד המשפטים.

דוד טל: אני חושב שזה חמור מאוד בגלל שזה כרסום במעמד המערכת השלטונית החשובה הזאת.

אמנון כהן: למה מה אתה מתכוון, חבר-הכנסת טל?

דוד טל: אני תכף יאמר לך.

דוד טל: בגלל ההבנות שהגיעו משרד המשפטים.

דוד טל: ואני מקבל בהחלט שמשרדי ממשלה כמו למשל משרד האוצר, כמו משרדים רלוונטיים אחרים, משרד התקשורת, זה חלק משגרת ימינו וחיינו.

דוד טל: משרד המשפטים, אני חושב, ברגע שהציג את עמדתו כאן הוא לא יכול לחזור בו משום שבעצם הוא אומר שזה הכל נזיל, אם כל דבר וכל נושא שהם יציגו לנו בפעם הבאה - אני מבין שהם לא בעצם מייצגים את הסיכוי הטהור הזה ואת העמדה הטהורה הזאת שאין בלתה.

דוד טל: מה שקרה אתמול, אני מבין שבעצם כל הבקשה של משרד המשפטים שתגיע לכאן, אני לא כל בקשה אני אערער, אני אהיה מאוד קורקטי לכל נושא ונושא.

דוד טל: הגם שהדעה שלי היא ידועה בקשר לרדיו האזורי.

דוד טל: אבל אני חושב שההסכמות כגון אלה, הציבור לא מבין, הציבור לא מקבל.

דוד טל: אני חושב שמכרסמים במעמד של המערכת המשפטית.

דוד טל: ואני חושב שהחוק גמור תרתי משמע.

דוד טל: מבחינתי, אני רואה את מספר המשתתפים, אני מבין שבעצם גם אין לנו מה לעשות כאן.

דוד טל: מפני שברגע שנפתח הפתח והפתח שנפתח, כפי שאדוני קרא מדברי היושב-ראש, רוני בר-און, הפתח שנפתח הוא פתח גדול יותר, אפילו ממה שהוצג כאן בוועדה.

דוד טל: זאת אומרת, הציגו אותו בצורה סובלימטיבית, עטפו אותו, שיכול ואפשר.

אמנון כהן: אני הבנתי שהגיעו להסכמות.

אמנון כהן: אם הם לא רוצים את ההסכמה הזו - אנחנו יכולים להיצמד להצעה המקורית.

דוד טל: הגיעו להסכמות.

דוד טל: תראה, ברגע שהגיעו להסכמות.

אמנון כהן: לא, אנחנו לא חייבים לקבל.

דוד טל: כל אחד יבין ויצביע כפי הבנתו.

דוד טל: אבל אני חושב מה שעשו חלק מנציגי משרד המשפטים הוא לא נכון ולא ראוי.

דוד טל: מבחינתי שלי, עם כל הכבוד, מבלי לפגוע בכבודו של אף לא אחד מהם, המעמד שלהם בעיני בכל אופן הוא נפגע.

אמנון כהן: תודה רבה, חבר-הכנסת טל.

אמנון כהן: היועצת המשפטית של הוועדה, בבקשה.

אתי בנדלר: אני מבקשת בקשר לנוסח שאני אשפר ככל שיהיה צורך, את הנוסח בשעת הכנת הצעת החוק להנחה לקריאה שניה, שלישית.

אתי בנדלר: אבל נשאלת שאלה אחת שרציתי להבין מאלה שגיבשו את הצעת הסעיף הזה.

אמנון כהן: את מדברת על הצעה שקיבלנו אחרי תיקון, את הנוסח החדש?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: מדובר כאן כי בעלי הזיכיון לשידורי רדיו ייפגעו.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אם שוכנעו השרים וכו', לאחר התייעצות עם המועצה, כי בעלי הזיכיון לשידורי רדיו ייפגעו.

אתי בנדלר: התנאי הזה, באיזה בעלי זיכיון לשידורי רדיו מדובר?

אתי בנדלר: האם מדובר באלה שהם בעלי זיכיון ערב קבלת התיקון לחוק.

אתי בנדלר: או מדובר גם בבעלי זיכיון עתידיים לכשיפורסמו מכרזים חדשים וייבחרו לצורך העניין, בעלי זיכיונות חדשים, ואולי הם ייפגעו אז מחדירת הרדיו הדיגיטלי.

אלדר דוכן: ברור שהכוונה שלנו היתה רק לאלה שכבר היום יש להם בעלי זיכיון.

אלדר דוכן: מי שבעתיד ייכנס כאשר הוא מודע לכל הסיפור הזה, ודאי שלא מגיע לו שום פיצוי.

אתי בנדלר: אז הדברים צריכים להיאמר מפורשות.

דוד בן בסט: הנוסח המקורי היה אמור להיות בתחנות רדיו אזוריות.

דוד בן בסט: אבל חברי כאן אמרו שהנוסח המשפטי, הנוסח כפי שמופיע כאן, קרי תחנות הרדיו וזה בעצם המונח המשפטי לתחנות הרדיו האזוריות.

דוד בן בסט: וכאן הובהר שמדובר בתחנות רדיו אזוריות שקיימות כרגע ולא מה שקורה אחר-כך.

אתי בנדלר: או-קיי.

אתי בנדלר: לבעלי הזיכיונות לשידורי רדיו בתחנות הרדיו האזוריות היום.

אמנון כהן: אנחנו הגענו לסעיף 10.

אמנון כהן: ואת סעיף 10 אני רוצה להשאיר עדיין פתוח.

אמנון כהן: ואנחנו נמשיך לסעיף 11.

אתי בנדלר: בעניין פסקה 10 אני מבינה שיהיה דיון נוסף?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: אולי עוד היום, אבל אני בינתיים רוצה להשאיר את זה פתוח.

אלדר דוכן: "(11) בפרק ה', בכותרת סימן א', במקום "תחנות וזיכיונות" יבוא: "תחנות, זיכיונות ורשיונות"; בסעיף 72 - (א) במקום כותרת השוליים יבוא: "רישוי שידורי רדיו"; (ב) בסעיף קטן (א) הסיפא החל במלים: "בקביעת האזורים" - תימחק; (ג) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) המועצה תעניק רשיונות לשידורי רדיו בכיסוי ארצי, בהתאם לכללים שתקבע לפי סעיף 72 (ב), ובכפוף לאישור השר לעניין אפשרות הקצאת התדרים לפי הוראות פקודת הטלגרף האלחוטי וכמות התדרים שניתן להקצות לשידורים כאמור;

אמנון כהן: תסביר בבקשה.

אמנון כהן: מה אומר סעיף 72 (ב)?

אלדר דוכן: 72 (ב) לכחול או הקיים?

אתי בנדלר: מה השינוי?

אמנון כהן: אתה אומר, בהתאם לכללים שתקבע לפי 72 (ב) - מה זה 72 (ב)?

אלדר דוכן: מכיוון שאנחנו כרגע עומדים גם לאפשר לבעלי הזיכיונות להתאחד.

אלדר דוכן: מכיוון שמכאן ואילך יינתנו רשיונות לשידורים ספרתיים ארציים, הסיפא בקביעת האזורים ובמתן הזיכיונות יפעל המצב מהקמה לקיים שידורי רדיו אזורי לכל רחבי הארץ וכו', היא כבר לא רלוונטית.

אלדר דוכן: ולכן אנחנו מציעים למחוק אותה.

אלדר דוכן: זה סעיף קטן (ב) לכחול שמוחק את הסיפא של סעיף 72 (א).

אתי בנדלר: מה המשמעות?

אלדר דוכן: אנחנו חושבים שלסיפא של 72, לסיפא הקיימת, אין יותר משמעות.

אלדר דוכן: אנחנו מאפשרים להם להתאחד.

אלדר דוכן: אין יותר משמעות לדגש על שידורים אזוריים, כי יכול להיות שהם ירצו לא לשים דגש על שידורים אזוריים.

אלדר דוכן: כי הם נבחרו להתאחד או לשים דגש על דברים אחרים.

אלדר דוכן: ואנחנו רוצים לאפשר להם את זה על-מנת שיוכלו להתפתח יותר בקלות לפי ההבנה המסחרית שלהם.

אלדר דוכן: לכן אנחנו חושבים שאפשר למחוק את הסיפא הזאת של 72 (א).

אמנון כהן: מה היה עד עכשיו או אתה מציע במחיקה הזאת?

אתי בנדלר: התיקון הוא של סעיף 72 לחוק העיקרי.

אמנון כהן: זה הוא קרא כבר?

אתי בנדלר: אבל את הסעיף הוא בא לתקן, את סעיף 72 לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: אז אולי תסביר מה קובע היום?

אלדר דוכן: אני קודם כל אקריא את הסעיף הקיים ואז אסביר מה אנחנו עושים בו.

אלדר דוכן: "72 (א) (הקיים) אומר ככה: "המועצה תעניק זיכיונות להפעלת תחנות אזוריות ותקבע בכללים את חלוקת הארץ ל-11 אזורים לפחות.

אלדר דוכן: שבהם יינתנו 15 לפחות אך לא יותר מ-20 זיכיונות לשידורי רדיו.

אלדר דוכן: הכל כפי שתקבע המועצה מזמן לזמן.

אלדר דוכן: זה הרישא של 72 (א)" וזה כבר נעשה, חולקו עד היום רק 14 זיכיונות לשידורים אזוריים ואת זה אנחנו משאירים.

אמנון כהן: תסביר לי מה היה ומה אתה עושה?

אמנון כהן: עוזב את מה שכתוב כאן.

אלדר דוכן: מה שהיה זה כזה דבר.

אלדר דוכן: 72 קבע שיוענקו זיכיונות לשידורי רדיו אזוריים.

אלדר דוכן: זה הרישא של 72 (א).

אלדר דוכן: ובאמת מועצת הרשות השניה העניקה זיכיונות.

אלדר דוכן: הסיפא הוסיפה שבקביעת אזורי השידור יינתן דגש לשידורי רדיו אזוריים.

אלדר דוכן: ובהצעת החוק החדשה שעכשיו מונחת לפנינו, אנחנו מעונינים לאפשר לתחנות האזוריות לשדר מה שהן יבחרו.

אלדר דוכן: ניתן להם להחליט הם נמצאים בשטח, הם יודעים מה טוב בשבילם יותר טוב מהרגולטור.

אלדר דוכן: לכן אנחנו מבקשים למחוק את הסיפא הזאת.

אמנון כהן: או-קיי.

אתי בנדלר: אלדר, בסעיף 72 (א) כלשונו בחלק שאתם מציעים למחוק כתוב: "בקביעת האזורים ובמתן הזיכיונות, תפעל המועצה במגמה לקדם שידורי רדיו אזוריים בכל רחבי הארץ".

אתי בנדלר: נדמה לי שזה הדגש, לוודא שאכן יש שידורי רדיו אזוריים גם בפריפריות.

אתי בנדלר: מדוע את זה אתם מציעים למחוק, איך אתם תוודאו שאכן יש שידורי רדיו אזוריים בכל המקומות?

אלדר דוכן: ייתכן ובעלי הרדיו האזורי.

אמנון כהן: שניה, אם אתה אומר שהם יחליטו, זה יהיה מצב שהכל יהפוך לכלכלי.

אמנון כהן: לא כלכלי לו להפעיל בשדרות או בדימונה - הוא לא יפעיל.

אמנון כהן: אז לכן אני רוצה להפך, תעודד אותו לעשות שם.

אמנון כהן: שאם הוא יעשה שם - יהיה זכאי מתשלום או פטור מתשלום כזה או אחר.

אמנון כהן: כי בסוף יגמור את זה שרק יהיו במקומות מרכזיים.

אמנון כהן: יהיו רדיו, בפריפריה אני מוחק אותם.

אלדר דוכן: אז אני אתייחס לנקודה הזאת.

אלדר דוכן: בכל מקום שבו ניתנו זיכיונות.

אלדר דוכן: לפני תנאי הזיכיונות הם חייבים לקיים שידורים.

אמנון כהן: ואתה מוחק עכשיו.

אלדר דוכן: מה שאנחנו מוחקים זה רק את המילה, את הדגש על "האזוריים".

אמנון כהן: למה לא להשאיר את זה כך?

אלדר דוכן: כי ייתכן שמי שמשדר בשדרות יתאחד עם זה שיש לו ברמת-גן, בקרית שמונה.

אלדר דוכן: ובכך ייווצר בעצם זיכיון שהוא ארצי, הוא לא אזורי.

אלדר דוכן: כלומר, יהיו שידורים בשדרות, אבל הם לא יהיו מיוחדים רק לשדרות.

אלדר דוכן: כלומר, מי שיפתח את התדר שלו האזורי, הוא ישמע את אותו דבר מה ששומע הבחור בקרית שמונה.

אמנון כהן: אני יש לי חנות ממכר בשדרות.

אמנון כהן: לי יש עניין לפרסם אותו לתושבי שדרות, מה קשור זה לתושב של רמת-גן?

אמנון כהן: למה הוא צריך לשמוע את הפרסומת של העסק בשדרות, לא הבנתי?

אלדר דוכן: זה נכון שבמצב שבו יהיה איחוד של בעלי הזיכיונות לשידורי רדיו, בעל חנות ברמת-גן, אני מניח שיעלה לו קצת יותר ביוקר לפרסם את החנות שלו.

אמנון כהן: כי אם הוא יצטרך שגם ישמעו אותו בשדרות וברמת-גן?

אלדר דוכן: אז זה יעלה יותר ביוקר.

דוד בן בסט: ברדיו הדיגיטלי אין שום בעיה.

דוד בן בסט: לא רק ברדיו הדיגיטלי, אין שום בעיה לפרסם פרסומות.

אתי בנדלר: אבל לא מדובר כאן רק על רדיו דיגיטלי, מדובר על הרדיו האנלוגי.

אמיר לוי: לא רק הדיגיטלי, אמרתי לא רק דיגיטלי.

אמיר לוי: ניקח רגע למשל את שידורי MTV.

אמיר לוי: משדרים נגיד MTV אירופה.

אמיר לוי: ברגע שהם עוברים לפרסומות, בדרך כלל זה לא פרסומת אחת לכל המדינות שהן משדרות.

אמיר לוי: הם רואים MTV רואים פרסומת פתאום קוקה-קולה בעברית, ואין שום עניין לעשות את זה גם ברדיו.

אמיר לוי: הדבר אפשרי לעשות פרסומת שונה.

אמיר לוי: ברגע שמגיע זמן הפרסומות, אין בעיה.

אמנון כהן: יש לי תחושה שבסעיף הזה אתה רוצה למחוק את הרדיו האזורי.

אלדר דוכן: לא, אין לנו כוונה למחוק.

אמנון כהן: כוונה לא, אבל תחושה כן.

אלדר דוכן: לבעלי הזיכיונות תהיה להם אפשרות להתאחד, לאחד כמה זיכיונות אזוריים.

אמנון כהן: לא כדאי לו כלכלית.

אמנון כהן: גם בעל החנות שברמת-גן לא כדאי לו לפרסם פי שתיים עכשיו בגלל שהשמיעו אותו בשדרות.

אמנון כהן: מה איכפת לו משדרות.

אלדר דוכן: אבל מה אתה מציע?

אלדר דוכן: הסעיף הזה המטרה היחידה שלו זה להקל עליהם להתאחד.

אמנון כהן: לא איכפת לי שיתאחדו, אבל אני רוצה לשמור על מה שקיים.

אמנון כהן: אני צריך שהרדיו האזורי לא יימחק.

אמנון כהן: לכן אתה צריך לתת לו כלים שאתה מצד אחד, טוען שיש עולים חדשים שמגיעים לארץ, אנחנו רוצים לשלב אותם.

אמנון כהן: מאוד רוצים לשלב אותם בחברה.

אמנון כהן: ומצד שני, אם יש לו דבר יפה, ייחודי שהוא הביא אותו מחוץ-לארץ, שישמור אותו.

אמנון כהן: אז אני רוצה שהם ישמרו מצד אחד על הדברים שקיימים היום.

אמנון כהן: מצד שני, אין מניעה שיוכל גם להיות ארצי.

אמנון כהן: אבל איך אני מבטיח שהרדיו האזורי במקום מסוים לא יפסיק לפעול בגלל שלא כדאי להם כלכלית.

אלדר דוכן: הרדיו האזורי הוא לא יפסיק לפעול במקום מסוים והוא גם חייב להמשיך לפעול בגלל שיש לו זיכיון.

אלדר דוכן: השאלה רק אם התכנים שלו יהיו תכנים אזוריים, האם המועצה תלחץ עליו.

אתי בנדלר: אני נורא מצטערת, אני לא מבינה כך את הסעיף שאתם מציעים למחוק.

אתי בנדלר: תשים לב, "בקביעת האזורים ובמתן הזיכיונות תפעל המועצה במגמה לקדם שידורי רדיו אזוריים בכל רחבי הארץ".

אתי בנדלר: אחר-כך "בהתחשב" לא רלוונטי לענייננו.

אתי בנדלר: אבל עצם ההוראה למועצה לפעול לשידורי רדיו בכל רחבי הארץ - את זה אתם מוחקים.

אתי בנדלר: לא מדברים כאן על אופי השידורים, אלא על המקום שבו יהיו השידורים.

אלדר דוכן: הדבר היחיד שעלול לגרום לו קושי, ולנו אין בעיה להשאיר גם את הסיפא הזאת.

אלדר דוכן: הדבר היחיד שראינו בו קושי הוא הדבר הבא.

אלדר דוכן: מכיוון שבסעיף אחר אנחנו מאפשרים להם להתאחד, חששנו שמא מאחר והם רשאים להתאחד על-פי החלטה לש המועצה, אז יהיה סעיף מאוחר יותר, שהמועצה רשאית לאפשר להם להתאחד.

אלדר דוכן: מצד שני, יהיה את הסיפא פה שאומרת, שהמועצה תפעל במגמה לקיים שידורי רדיו אזוריים.

אלדר דוכן: ויכול להיות חוסר התאמה בין שני הדברים.

אלדר דוכן: אבל אם את לא רואה בזה בעיה ואם אתם לא רואים בזה בעיה ואם אנחנו משאירים את זה - זה לא יפגע באפשרות של בעלי הרדיו האזורי להתאחד - לנו אין בעיה להשאיר את זה.

אתי בנדלר: תמחק את המילה "אזורי" ותשאיר "בקביעת האזורים ומתן הזיכיונות תפעל המועצה במגמה לקדם שידורי רדיו בכל רחבי הארץ".

אלדר דוכן: זה הצעה טובה מאוד.

אלדר דוכן: אנחנו מקבלים את זה כמובן.

אתי בנדלר: ואז "בהתחשב" בין היתר בהוראות סעיף כך וכך, בהוראות הסעיף שמדבר.

אמנון כהן: תקריאי, אני רוצה שישמעו אלה שמפעילים את הרדיו האזורי.

אמנון כהן: אנחנו רוצים שיהיה לכם כדאי להמשיך לעבוד במה שאתם עובדים היום ולא ליצור לכם מצב שאתם כולכם תהיו בסוף ארציים.

דוד בן בסט: כל אחד יחליט לפי הבנו בעניין הזה.

דוד בן בסט: שלא יהיה מצב שלא מי שרוצה להיות כך.

דוד בן בסט: יש כאן קצת בעיה, למה?

דוד בן בסט: כי ישנה תחנה נגיד בבאר-שבע או באילת שהיא רוצה לשמור על הציביון הזה שלה.

דוד בן בסט: שתשמור, לנו אין התנגדות.

דוד בן בסט: אבל למי שרוצה - שלא יימנע ממנו.

אמנון כהן: לכן אנחנו משאירים את זה.

אמנון כהן: אז אנחנו תיקנו את זה כן?

אמנון כהן: תקריא איך זה יהיה.

אלדר דוכן: הסיפא של 72, סעיף קטן (א) הקיים ייקרא כך: "בקביעת האזורים ומתן הזיכיונות תפעל המועצה במגמה לקיים שידורי רדיו בכל רחבי הארץ בהתחשב באפשרות להקצות…".

אתי בנדלר: "בהתחשב בהוראות סעיף…" כי אתם הכנסתם את ההוראה הזאת לסעיף קטן אחר.

אתי בנדלר: זה יהיה : "בהתחשב בהוראות סעיף קטן הרלוונטי לענייננו".

אלדר דוכן: או-קיי.

אלדר דוכן: "בהתחשב בהוראות אותו סעיף קטן", את מתכוונת שיאפשר להם את האיחוד?

אתי בנדלר: להתחשב בכל הדברים הטכניים.

אלדר דוכן: אני אקריא את הנוסח החדש.

אלדר דוכן: "בהתחשב בין היתר באפשרות להקצות תדרים, בתנאי התפשטות הגלים, בשיקולים כלכליים, במגוון סוגי השידורים ואופיים".

דן ארנון: בישיבה הקודמת העלינו את הנושא.

דן ארנון: מה שיקרה בפועל, הסצנריו ויכול להיות שאני יורה לעצמי ברגל, אבל יש פה גם עניין ציבורי.

דן ארנון: כל תחנה שיאפשרו לה להיות ארצית באופן טבעי מלחץ המפרסמים והלחץ הכלכלי תהפוך לארצי.

דן ארנון: ואותה תחנה שיושבת בעפולה לא תשדר יותר בנושאים הספציפיים הרלוונטיים לעפולה.

דן ארנון: אז אני לא רוצה לפגוע בתחנה של עפולה שלא תוכל להפוך לארצית.

דן ארנון: אבל אם לא תנחו אתם את המועצה לקדם דווקא שידורים אזוריים עם תכנים אזוריים, התכנים האלה ילכו לאיבוד.

דן ארנון: זה אין ספק.

דן ארנון: ואני חושב שזאת גם היתה הכוונה שהצגתם כרגע.

דן ארנון: אז לכן שוב, אני לא צריך למנוע מהם להתאחד, אבל צריך לעודד את השידורים האזוריים.

דן ארנון: וזה יוצא מן החוק הזה כרגע.

אמנון כהן: ותמלוגים כאלה או אחרים.

אתי בנדלר: אז מה אל מה שאתה אומר במלים אחרות זה שלא לעשות שום שינוי בסעיף.

דן ארנון: לא, זה לא אמרתי.

אתי בנדלר: להשאיר אותו כפי שהוא מבלי לפגוע באפשרות להתאחד.

דוד בן בסט: לקדם ולעזור לאלה שרוצים להיות אזוריים, אבל להשאיר את זה az is.

דוד בן בסט: זאת דעתי לפחות שלי כעצמי.

אתי בנדלר: אבל להשאיר את זה az iz זה מה שאני אומרת.

דוד בן בסט: לא, לא, לא להשאיר את זה az iz.

דן ארנון: השינוי אבל לא משנה לא לכאן ולא לכאן.

דוד בן בסט: השינוי כפי שהציע האוצר ואני מדבר כבן-אדם פרטי כרגע.

אמנון כהן: כבן-אדם פרטי שמפעיל רדיו אזורי?

דוד בן בסט: שמפעיל רדיו אזורי, כן.

דוד בן בסט: אני לא מדבר בתפקידי כיושב-ראש ההתאחדות.

דוד בן בסט: למה?

דוד בן בסט: כי ישנם נגיד שתיים, שלוש תחנות.

אמנון כהן: אז מי מייצג כרגע את רדיו עפולה?

אמנון כהן: מי מייצג את רמלה?

דן ארנון: אם מותירים את הכוונה האזורית פה, זה עדיין מנחה את הרשות לדאוג לשידורים אזוריים.

דן ארנון: ושוב, זה לא אומר שהיא לא יכולה לפעול.

אתי בנדלר: מה שאני שואלת האם מה שעולה מהדברים האלה שלא צריכים לעשות שום שינוי בסעיף.

דוד בן בסט: יש כאלה שחושבים שלא ויש כאלה שחושבים שכן.

אתי בנדלר: אם המגמה היא לעודד שידורים אזוריים, אז לא צריכים לשנות את הסעיף.

דוד בן בסט: אנחנו מדברים בשני קולות גם כי לי יש שתי תחנות רדיו.

אמנון כהן: אז אל תדבר יותר טוב.

אמנון כהן: תן לי לייצג את כולם, בסדר?

אמנון כהן: אני אין לי אינטרס ואין לי רדיו ואין לי שום דבר.

אמנון כהן: לא אף כובע, כובע של חבר-כנסת, יושב-ראש ועדה.

אמנון כהן: אני עקרונית, אני לא רוצה לפגוע ברדיו האזורי, לא בתכנים שהם משדרים.

אמנון כהן: חשוב מאוד שרדיו אזורי יפעל וימשיך לעבוד.

אמנון כהן: אם יש בעיה עם ראש עיר מסוים באזור מסוים או אחד מבכירי העירייה במקום מסוים, זה לא מעניין עיריית נגיד לוד או את עיריית רמת-גן.

אמנון כהן: הרדיו צריך לפעול, לעשות את העבודה האמיתית שלו.

אמנון כהן: לכן אני, אם אתה סוגר לי את זה, אז אין מי שישמור על גם החוק באזור הזה.

אמנון כהן: זה חשוב הכלי התקשורתי הזה.

אמנון כהן: אני אפילו תגיד לי, תשמע מי שימשיך לשדר רדיו אזורי - הוא לא ישלם נגיד מסים כך וכך.

אמנון כהן: לעודד אותו, תמצא לי דרך שאני לא הורג את כולם.

אמנון כהן: מי שגדול וחזק - הוא ישתלב.

אמנון כהן: אבל מי שקטן, עפולה, לוד, רמלה, אתה תגמור אותו.

אלדר דוכן: אני חושב שאנחנו כרגולציה אנחנו לא יודעים יותר טוב מהילד מה הוא רוצה.

אמנון כהן: אבל אתה סוגר אותו בחקיקה עכשיו.

אלדר דוכן: לא, אני לא סוגר אותו בכלל.

אמנון כהן: הוא לא פה שיגיד את העמדה שלו.

אלדר דוכן: אנחנו מאפשרים להם גם את זה וגם את זה.

אלדר דוכן: עכשיו אני באמת חושב שלאור הדעות השונות שעלו פה ויושבים פה נציגי בעלי הרדיו האזורי, הם צריכים להחליט מה יותר בשבילם.

אלדר דוכן: אני כרגולטור לא יודע מה יותר טוב בשבילם.

אלדר דוכן: אני רק יודע דבר אחד, מצד אחד ודווקא בשביל לעודד אותם - הם אומרים לנו: "תנו לנו את האפשרות להתאחד למי שרוצה".

אלדר דוכן: ואנחנו לא רוצים שיהיה פה מצב דווקא בשביל לעודד אותם, שלא יאפשרו להם לעשות מה שיותר טוב בשבילם.

אילן ליבוביץ: אבל השאלה היא בסופו של דבר מה ממשלת ישראל רוצה.

אילן ליבוביץ: רוצה רדיו אזורי או לא רוצה רדיו אזורי.

אמנון כהן: הם מוחקים את זה בחוק כרגע.

אלדר דוכן: זה לא נכון.

אמנון כהן: אז תתקן לי את זה אחרת.

אילן ליבוביץ: השאלה היא מה המדיניות של הממשלה, כן רוצה או לא רוצה רדיו אזורי.

אמנון כהן: היא לא רוצה.

חיים פרננדס: אני חושב בכל הכבוד חבר-הכנסת לייבוביץ, שהממשלה אמרה את דברה בעבר ולא שינתה אותה בהצעת החוק הזו.

חיים פרננדס: אנחנו בפירוש אומרים: "רדיו אזורי אנחנו רוצים".

חיים פרננדס: אין פה מילה אחת שאומרת אנחנו לא רוצים רדיו אזורי.

חיים פרננדס: יש פה בצד המשך קיומם של שידורי רדיו אזוריים, הרחבה של פלטפורמה.

חיים פרננדס: שידורים חדשים בתוך הארץ, מיזוגים וכו', אף אחד לא בא ואומר: "לא רוצים רדיו אזורי".

חיים פרננדס: במפורש לא.

אילן ליבוביץ: אבל אם אתה רוצה רדיו אזורי, אז אתה צריך ללכת לראות איך אתה עוזר להם להמשיך להתקיים כשאתה נותן לכל אחד אפשרות להתמזג.

אילן ליבוביץ: כשאתה נותן אפשרות למר בן-בסט למזג את שתי התחנות שלו, לאחד אותן.

אילן ליבוביץ: מה אתם גורם לעפולה או מה אתה גורם לכל הים האדום.

אילן ליבוביץ: הרי זאת המשמעות ועל זה צריך להיות הפתרון.

אמנון כהן: אני חייב ניסוח אחר, זה פוגע בהם.

אלדר דוכן: אין בעיה.

אלדר דוכן: מצדנו, אפשר גם להשאיר את כמות שזה.

חיים פרננדס: חבר-הכנסת כהן, אנחנו מקבלים את ההערה שלכם וסעיף 72 יישאר כמות שהוא.

חיים פרננדס: בסדר?

אתי בנדלר: ולא עושים שום שינוי ב-72 (א).

אמנון כהן: זה פותר את הבעיה שלי?

אתי בנדלר: אני מניחה שכן.

אתי בנדלר: אני מקווה.

אמנון כהן: אז מה יהיה כתוב עכשיו במקום זה?

אלדר דוכן: יישאר כמו שהוא.

אמנון כהן: מה יהיה כתוב בסעיף 72?

נגה רובינשטיין: הסעיף יוותר כפי שהוא היום.

נגה רובינשטיין: לא יהיה תיקון.

אתי בנדלר: פסקה ב' תימחק.

אתי בנדלר: פסקה ב' שמציעה שינויים בסעיף קטן (א), הפסקה הזאת תימחק.

אתי בנדלר: היא פשוט לא תהיה פעילה.

אמנון כהן: או-קיי.

אמנון כהן: ו-ג' וא' קטן (1) ממשיכים?

אלדר דוכן: כן.

אתי בנדלר: אז עכשיו תתחיל אחרי סעיף קטן (א), אלה הוראות חדשות שמוצע להכניסן לחוק.

אלדר דוכן: אני אסביר רק, סעיף קטן (א1) החדש הוא סעיף שמדבר על הרשיונות רדיו ספרתיים בכיסוי ארצי.

אלדר דוכן: כלומר, עד כה לפי סעיף קטן (א) שאותו הקראתי זה עתה, המועצה העניקה זיכיונות לשידורי רדיו אזוריים.

אלדר דוכן: מכאן ואילך אנחנו מעונינים שהמועצה תעניק גם רשיונות רדיו ספרתיים בכיסוי ארצי.

אלדר דוכן: וזה על מנת לעודד, לקדם ולפתח את שידורי הרדיו במדינת ישראל.

אלדר דוכן: "(א2) שידורי בעל רשיון לשידורי רדיו יופצו באמצעות תחנת שידור של בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור או באמצעות תחנת הזנה לוויינית של בעל רשיון להפעלת תחנת הזנה לווינית".

אלדר דוכן: כלומר, בניגוד לבעלי הזיכיונות לשידורי רדיו אזורי שהם יש להם גם את המשדרים והם גם משדרים את התכנים.

אלדר דוכן: כלומר, אין הפרדה בין תשתית לבין תכנים.

אלדר דוכן: וגם בקול ישראל וגלי-צה"ל.

אמנון כהן: או-קיי, מה אתם מציעים?

אלדר דוכן: אנחנו מציעים שכאן תהיה הפרדה בין בעל התשתית לבין זה שמשדר את התכנים.

אמנון כהן: כמה אחוזים הוא יהיה מותר, כתוב 20 אחוז?

אלדר דוכן: זה יש סעיף של הגבלות צולבות, נגיע אליו בהמשך.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: פה זה יחול גם על רדיו ממלכתי?

אלדר דוכן: זה לא יחול על הרדיו הממלכתי הקיים.

אלדר דוכן: אבל הרדיו הממלכתי יוכל לשדר על הפלטפורמה החדשה .

אמנון כהן: אם הוא ירצה, הבנתי שהם מתנגדים.

אלדר דוכן: אם הוא ירצה.

אלדר דוכן: "(א3) השר ושר והאוצר יורו, לאחר התייעצות עם המועצה ולא יאוחר מיום כ' באדר א' התשס"ה (1 במרס 2005), האם רשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור, יינתנו על ידי המועצה בדרך של מכרז או בלא מכרז; הוראה כאמור תינתן בהתחשב בין השאר, בשיקולים של קידום התחרות ושל טובת הציבור; רשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות תחנת הזנה לוויינית של בעל רשיון להפעלת הזנה לוויינית, יינתנו בלא מכרז".

חיים פרננדס: בלי "לא יאוחר".

אמנון כהן: אין תאריך?

אמנון כהן: זה הסכמה שהגעתם עם שרת התקשורת.

אמנון כהן: ומי אמר שאני מסכים.

חיים פרננדס: אנחנו מציעים.

אמנון כהן: מה אתה מציע.

אמנון כהן: שלא יאוחר, קודם כל מה שכתוב אמיתי.

אמנון כהן: "לא יאוחר מ-1 במרס 2005.

אמנון כהן: מה סיכמתם?

חיים פרננדס: הסיכום הוא שוב, שלא יהיה תאריך.

חיים פרננדס: "השר ושר האוצר יורו, לאחר התייעצות עם האוצר, האם רשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור, יינתנו על ידי המועצה בדרך של מכרז או בלא מכרז;

אמנון כהן: היא תפעיל את זה עוד עשר שנים גם יכול להיות?

אלדר דוכן: כן.

אלדר דוכן: זה בדיוק העניין.

אמנון כהן: עוד עשר שנים היא יכולה להפעיל, כי אין תאריך.

אתי בנדלר: ודאי, אדוני צודק.

אמנון כהן: אז בשביל מה נדון החוק הזה, בשביל מה אתה צריך בחוק ההסדרים להעביר את זה?

חיים פרננדס: תן לי רגע להסביר.

אמנון כהן: אם זה באמת ככה פתוח, אני לא יודע אם חוק ההסדרים.

חיים פרננדס: אז תן לי רגע להסביר.

אמנון כהן: כי השרה מחר תגיע, אתה החלטת ועדת הכלכלה, על הכיפאק.

אמנון כהן: אני בכלל לא רוצה לדון בזה כל עוד אין שרה.

חיים פרננדס: אל"ף, אנחנו מאוד מאמינים ומאוד מקווים שבסופו של דבר ההוראה הזאתי לא תישאר הוראה.

אמנון כהן: לא, אין פתוח.

חיים פרננדס: אפשר רגע להתייחס?

חיים פרננדס: השינוי שבוצע כאן הוא לקדם את שידורי הרדיו הדיגיטלי במדינת ישראל.

חיים פרננדס: יש פה שינוי בסעיף שאומר בלי לקבוע איזשהו תאריך יעד מסוים והרציונל הוא שגם לאור בקשות מצד הגורמים הרלוונטיים, הרגולטוריים, לעשות את הדברים בצורה לדעתם יותר מדודה, יותר בוחנת נקרא לזה כך.

חיים פרננדס: לנו לא היתה התנגדות לסוגייה הזו.

חיים פרננדס: ואני אומר שוב, אני בטוח ומקווה מאוד שרגולציה מתאימים יעשו את זה בקצב הראוי.

אמנון כהן: איפה מהנדס גלילי, שיגיד לי כמה זמן לוקח לעשות?

אמנון כהן: מר בן-בסט מהניסיון שלך, כמה זמן לוקח?

דוד בן בסט: קודם כל, אני יכול לומר שהמערכת כבר עובדת.

דוד בן בסט: המערכת עובדת וכבר מפעילה שירות ניסיוני.

אמנון כהן: משרד האוצר, אני חושב שאתם עושים נזק אם אתם לא קובעים תאריך.

אמנון כהן: כי השוק צריך להיערך, האנשים צריכים לדעת איפה הם עומדים.

אמנון כהן: אם אתה אומר לי, אין תאריך, קח את החוק תהיה בריא, תמשוך אותו.

חיים פרננדס: אל"ף, אתם רשאים כמובן להציע את מה שאתם חושבים.

חיים פרננדס: תן לי בכל מקרה לבדוק את זה.

חיים פרננדס: עד סוף היום אנחנו נחזור אליך.

אלדר דוכן: לכן, אני מציע שתשאיר פתוח רק לחזור עם תאריך.

אילן ליבוביץ: אני חושב שזה ממש לא בסדר שאין תאריך.

אמנון כהן: נציג משרד האוצר, תקשיב לי רגע.

אמנון כהן: אני חושב ששרת התקשורת היא חדשה, היא צריכה אמנם ללמוד את הנושא, להיכנס לעובי הקורה.

אמנון כהן: אני מבין את זה, השרה אחראית, היא רוצה ללמוד את ההשלכות לעתיד, היא רק נכנסה לתפקיד לפני חודש, עוד לא חודש אפילו.

אמנון כהן: אבל יחד עם זאת, אנחנו חייבים לקבוע תאריך לפני הצבעה.

אמנון כהן: אם לא תבואו עם תאריך - הוועדה בכל מקרה תקבע תאריך.

אמנון כהן: יש פה הצעה של חבר-הכנסת לייבוביץ שרוצה להגיד אותה ואני חושב שאני אתמוך בה.

אמנון כהן: בוא נשאיר את זה בינתיים פתוח, ואם לא יביאו תאריך - זה יהיה התאריך אם אני אסכים אתה.

אילן ליבוביץ: אדוני היושב-ראש, אבל אנחנו בתחילת הדיונים על ההצעה הזאת ואמרנו, בואו נוציא את ההצעה הזאת מתוך חוק ההסדרים, נדון בה בכובד ראש.

אילן ליבוביץ: אמרו לנו, לא, יש לחץ של זמנים, רוצים במרץ כבר להתחיל לגלגל את העניין.

אילן ליבוביץ: אז אמרו אחרי זה, נדחה את זה באיזה חודש, חודשיים, כי החוק נדחה.

אמנון כהן: מה אתה מציע חבר-הכנסת לייבוביץ?

אילן ליבוביץ: אני מציע.

אילן ליבוביץ: הם רוצים ללמוד - בבקשה, עד 31 בדצמבר לא יאוחר מ-31 בדצמבר.

אמנון כהן: יותר מדי זמן.

אמנון כהן: זה עולם הדיגיטלי, זה עולם תקשורת.

אילן ליבוביץ: אתה רוצה פחות - תציע פחות.

אמנון כהן: אני חושב, בואו נשאיר את זה כרגע.

דוד בן בסט: בחודש הבא ישנה תערוכה שאנחנו כל מנהלי תחנות נוסעים לשם.

דוד בן בסט: זאת התערוכה שבדיוק מדברת על הרדיו הדיגיטלי, 1 ביוני.

דוד בן בסט: 1 ביוני זה יותר טוב.

אמנון כהן: אני לא רוצה לקבוע תאריך.

אמנון כהן: אבל תאריך יהיה לפני ההצבעה.

אמנון כהן: לכן אני רוצה שהשרה, לא רוצה לפגוע בעמדות שלה, לא שר האוצר, לא שרת התקשורת.

אמנון כהן: זה רוח הדברים של הוועדה, לא יותר מדי זמן, אולי עוד חודש, חודשיים מתאריך שנקבע על מנת לגמור את הנושא.

אמנון כהן: זה נושא תקשורתי, של תקשורת, לכן זה חייב להיות מהר.

אמנון כהן: אם לא תקבלו החלטה - הוועדה יחד עם החברים נקבל החלטה.

אמנון כהן: כרגע לא נקבע תאריך, ביום ההצבעה נשים תאריך ונצביע עליה.

אמנון כהן: הנקודה הזאת נגמרה, תמשיך הלאה.

אלדר דוכן: "(א3) השר ושר והאוצר יורו, לאחר התייעצות עם המועצה ולא יאוחר מיום …… האם רשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור, יינתנו על ידי המועצה בדרך של מכרז או בלא מכרז; הוראה כאמור תינתן בהתחשב בין השאר, בשיקולים של קידום התחרות ושל טובת הציבור; רשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות תחנת הזנה לוויינית של בעל רשיון להפעלת הזנה לוויינית, יינתנו בלא מכרז".

אמנון כהן: מה זה "מכרז" ולא "מכרז".

אמנון כהן: או מכרז או לא מכרז.

אלדר דוכן: אנחנו אמרנו בסעיף הקודם שיש הפרדה בין תשתית לבין תוכן.

אלדר דוכן: כלומר, מי שמקבל רשיון לתוכן, צריך לבוא לבעל תשתית ולבקש ממנו להשתמש בתשתית שלו.

אלדר דוכן: עכשיו אנחנו עדיין לא יודעים.

אמנון כהן: שאלה בנקודה הזאת.

אמנון כהן: ואם יש לי תשתית ואני רוצה גם להפעיל תוכן מסוים באזור מסוים, אני אוכל?

אלדר דוכן: זה בסעיף אחר של בעל התשתית שמה צריך להתייחס לזה.

אלדר דוכן: נדמה לי מה שכתבנו שאם בעל תשתית יש לו מגבלה לתוכן או לא.

אמנון כהן: מה זה כרגע?

אמנון כהן: אלדר דוכן: אני לא זוכר מה כתבנו שמה.

אמנון כהן: אני יש לי תשתיות, לקחתי על עצמי במכרז זכיתי, בניתי את כל התשתיות של מדינת ישראל.

אמנון כהן: עכשיו צריכים לבוא להפעיל כל מיני אנשים, אבל אני באזור מסוים שאני נגיד יש לי אינטרס בו ואני רוצה מאוד, אני אומר: "תל-אביב-יפו, אני רוצה גם תוכן להכניס שם".

אמנון כהן: אני יכול?

נגה רובינשטיין: רגע אדוני, קודם כל אנחנו לא מדברים כאן על אזורים אלא מדובר כאן על רשיונות משאב שקרוב ולא מוגבל, ולכן זה עניין ארצי.

נגה רובינשטיין: על בעל תשתית אין מגבלה מיוחדת, לעומת האנשים האחרים שיש להם תחנה.

נגה רובינשטיין: אתה תקבל רשיון, מוטב שיהיה לך חמישית מכלי התחנות בישראל.

אמנון כהן: או-קיי.

אמנון כהן: נתקדם הלאה.

אמנון כהן: עכשיו מה זה מכרז לא מכרז.

אלדר דוכן: צריך להוסיף על כך גם שבמכרז על התשתית ועדת המכרזים תהיה רשאית לקבוע על-פי שיקול דעתה, (זה נושא שלא נסגר) גם הגבלות.

אלדר דוכן: זאת אומרת, ועדת המכרזים שתפרסם את המכרז לבעל התשתית.

אמנון כהן: לא הבנתי עדיין מה זה מכרז או ללא מכרז?

אלדר דוכן: אתה שאלת שאלה האם בעל התשתית יש לו מגבלה כלשהי לעניין התוכן.

אמנון כהן: זה הבנתי, הלאה תתקדם.

אלדר דוכן: או-קיי.

אלדר דוכן: אני רוצה להוסיף משהו, אבל בסדר אם נתקדם אז נתקדם.

אלדר דוכן: אז שוב, יש בעל תשתית ויש בעל תוכן.

אלדר דוכן: לבעל התשתית יש קיבולת מסוימת של תכנים של ערוצי שידור שהוא יכול להעביר.

אלדר דוכן: עכשיו השאלה היא נניח שיש 50 שמעונינים לשדר על התשתית שלו, אבל יש לו קיבולת רק ל-40.

אמנון כהן: אז זה מכרז ל-50, מתוך 40 מי יזכה שמתוך 50 יזכה ה-40.

אלדר דוכן: הסעיף הזה אומר, או שיהיה מכרז או שלא יהיה מכרז, כפי שיקבעו השרים.

אלדר דוכן: מדוע?

אלדר דוכן: היום אגב אנחנו לא יודעים אם יש צורך במכרז כי אולי.

אמנון כהן: מלכתחילה זה יהיה שלו.

אמנון כהן: פתאום אתה רואה שיש לך בסך-הכל קיבולת בשביל 50 רשיונות ופנו 100 אנשים ורוצים לקבל.

אמנון כהן: אז יפורסם מכרז ומי שיעמוד בתנאים הכי טובים, ה-50 יזכו.

אמנון כהן: כן?

אלדר דוכן: לא מדויק.

אלדר דוכן: רק מכיוון שאת זה צריך לקבוע מראש.

אלדר דוכן: מראש השרים יקבעו את זה.

אלדר דוכן: זאת אומרת, המצב שבו נניח 20 פנו וקיבלו בלי מכרז ואז פתאום 15 וראו, יש כבר יותר, אולי כן צריך מכרז, זה פחות טוב.

אלדר דוכן: ולכן מראש צריך שעל כולם תחול אותה הוראה.

אמנון כהן: אז איך ידעו בשוק?

חיים פרננדס: אז אני אתייחס לזה.

חיים פרננדס: אם אתם זוכרים גם הצגנו את זה במצגת.

חיים פרננדס: ואמרנו את הדבר הבא.

חיים פרננדס: שני השרים בהתייעצות עם מועצת הרשות השניה כמובן, יצטרכו לעשות איזשהו ניתוח של השוק.

חיים פרננדס: ויסתכלו על צד הביקוש ויסתכלו על צד ההיצע.

חיים פרננדס: צד ההיצע היום מוערך בין 40 ל-50 אפיקים.

חיים פרננדס: יכול להיות שזה יהיה 42, יכול להיות שזה יהיה 53.

חיים פרננדס: אבל בשעת קבלת ההחלטה לפני תחילת מתן הרשיונות, נדע מה צד ההיצע.

חיים פרננדס: במקביל, נברר מהו צד הביקוש.

חיים פרננדס: או מועצת הרשות השניה, או משרד התקשורת יפנו באיזשהו קול קורא, "מי מעוניין לשדר שידורי רדיו דיגיטליים, מסוגל לעמוד בתנאי סף", כי יכול שנקבל שש מיליון פניות וכו' וכו'.

חיים פרננדס: נעשה איזה שהיא בדיקה ראשונית של אותם ביקושים ונשווה בין הביקוש להיצע.

חיים פרננדס: אם הביקוש גדול מההיצע - יתפרסם מכרז.

חיים פרננדס: אם הביקוש קטן מההיצע - לא יתפרסם מכרז.

אמנון כהן: אבל אתה הרי במיידית לא תוכל לדעת מה השוק רוצה.

אמנון כהן: זה תהליך חדש, זה עד שייכנסו.

אמנון כהן: לכן לא כדאי שזה יהיה מדורג, שנגיד בשנת 2005 אנחנו החלטנו מוציאים מכרז על 10 רשיונות בשלב הזה.

אמנון כהן: בוא נראה איך השוק יגיב.

אמנון כהן: בשנת 2006 אנחנו אומרים עדיין עוד היצע, יש עוד ביקושים, יש עוד דברים, השנה עוד 10 רשיונות.

אמנון כהן: יהיו 12 מתמודדים - ה-10 יזכו.

חיים פרננדס: או-קיי אני אסביר למה.

חיים פרננדס: כי ברגע שהתשתית קיימת וטכנולוגית אפשר להפיץ עליה 50 או 40 או 30, את המספר המדויק, יש חוסר יעילות כלכלית בלהגיד רק ל5- גופים, תרכבו.

חיים פרננדס: כי מישהו צריך לממן את התשתית הזאת.

חיים פרננדס: אז נגיד שהתשתית עולה 100 ש"ח בשנה, במקום שהיא תתפרס על 50 תחנות ביעילות כלכלית - תתפרס רק על 5 תחנות.

חיים פרננדס: וזה חוסר יעילות כלכלית ובזבוז של מקורות.

חיים פרננדס: לכן ברגע שאתה יודע כמה אתה יכול לרכוב, בהנחה שיש לך מספיק ביקושים שרוצים לרכב על התשתית הזאת, תאפשר להם.

חיים פרננדס: שוב, תעשה איזה שהיא בדיקה לפני שאתה יוצא לדרך, מהו צד הביקוש, מה צד ההיצע ותקבל החלטה בהתאם.

אמנון כהן: אתה בין השלב שאנחנו מאשרים את החקיקה לשלב שאתם עושים את הבדיקה ויוצאים לדרך, כמה זמן לוקח?

חיים פרננדס: פה יש איזשהו תאריך שהוא מורה, הוא כבר מאחורינו.

חיים פרננדס: בהנחה שבסופו של דבר ייקבע איזשהו תאריך, צריך לראות תאריך של כמה חודשים שהשרים יכולים להתארגן לדבר הזה.

אמנון כהן: את זה אנחנו צריכים לקחת בחשבון בחקיקה או שזה כבר השוק מכתיב?

חיים פרננדס: אנחנו פה הצענו איזשהו תאריך, העדפנו שלא יהיה תאריך.

חיים פרננדס: אתה סיכמתם פה בתוך הדיון בסופו של דבר שתכניסו איזשהו תאריך.

חיים פרננדס: אני מניח במידה ובסוף יהיה תאריך - צריך לקחת בחשבון איזשהו פרק זמן של מספר חודשים סביר שאפשר להתארגן על הסיפור הזה.

אמנון כהן: יהיה תאריך בטוח.

אמנון כהן: זאת אומרת מי התאריך שייקבע עוד כמה חודשים בדיקה והחלטה איך הם יוצאים לדרך?

חיים פרננדס: בדיוק.

אמנון כהן: את מי אתה מייצג תגיד קודם עכשיו?

דוד בן בסט: את כל התחנות הרדיו האזוריות.

דוד בן בסט: תראה, אם יש ניגוד עניינים אני אומר את זה כבר מראש.

אמנון כהן: תגיד, שנדע באיזה כובע אתה יושב?

דוד בן בסט: אתה צודק.

דוד בן בסט: מה שאני אומר אדוני, זה קודם כל לגבי הנושא הזה.

דוד בן בסט: כבר הובעה עמדת הרשות השניה שהיות ויוצפו בבת אחת 50 תחנות רדיו, עלול להיגרם נזק מאוד גדול.

דוד בן בסט: זה נכון שבאמת יש איזה שהיא מאסה קריטית שצריך לשמור עליה כדי שאותם אלה שיעשו את התשתית, גם ירוויחו כסף.

דוד בן בסט: אני כרגע מדבר בשם תחנות הרדיו ולא בשם אדם פרטי שאולי יעשה את התשתיות האלה או לא.

דוד בן בסט: אני אומר, צריך לתת את האפשרות הזאת לרשות השניה כי אולי בשכל שלה היא תדע להבחין בין מה שצריך או בוא נאמר, בין האינטרס הציבורי של כמה תחנות צריכות להיות.

דוד בן בסט: לבין האינטרנט של מי שהולך להקים את התשתיות.

דוד בן בסט: וזה צריך להיות בידי הרשות השניה שזה הגוף המקצועי.

דוד בן בסט: אני לא בטוח שזה נושא לשרים.

דוד בן בסט: כי השרים עם כל הכבוד יש להם הרבה מאוד דברים לעשות.

דוד בן בסט: הנושא הזה הוא פרופר מקצועי של הרשות השנייה.

דוד בן בסט: אני לא דובר של הרשות השניה.

דוד בן בסט: אני אומר שצריך להחליט שלא מכניסים בבת-אחת את כולם, אלא מחליטים שהרשות השניה תחליט אם וכמה צריך לעשות.

אמנון כהן: אבל גם ככה זה יהיה.

אמנון כהן: אחרי שיראו את ההיצע ואת הביקוש.

דוד בן בסט: מה שיקרה זה שאתה תמליץ והשרים יחליטו.

דוד בן בסט: ואני חושב שזה פרופר שהמועצה צריכה להחליט.

חיים פרננדס: דוד, קח גם בחשבון שאם אנחנו מדברים נגיד על סדר גודל בתשתית הזאת, יש בין 40 ל-50 ערוצים.

חיים פרננדס: כבר בחשבון בהצעת החוק הזאת מגולמת הצעה של מסט-קרי לכל גופי השידור הקיימים.

חיים פרננדס: אז ניקח 4-5 תחנות של רשות השידור ועוד שתיים של גלי-צה"ל ועוד 14 תחנות אזוריות, תחבור את זה.

חיים פרננדס: עוד לפני שהתשתית התחילה לפעול כבר חצי ממנה, כבר תפוס.

חיים פרננדס: בכל המדינות שאנחנו בדקנו והצגנו בסקירה שנמצאת לפניכם, הרגולטור לא בא באמת וסופר את התחנות.

חיים פרננדס: הרגולטור בא ואומר: הטכנולוגיה מאפשרת ל-40 תחנות, יהיו 40 תחנות - הטכנולוגיה מאפשרת 30, יהיו 30 תחנות.

חיים פרננדס: אנחנו לא חושבים שאנחנו צריכים לבוא ולספור: "רגע, שתי תחנות היום ו-4 תחנות מחר".

חיים פרננדס: לא רוצים לעשות את הניתוח הזה, אנחנו לא יודעים לעשות אותו טוב.

חיים פרננדס: אנחנו תמיד ניכשל בו.

חיים פרננדס: השוק יותר חכם מאתנו, צריך להבין את זה.

אמנון כהן: יפה.

דוד בן בסט: חיים, זה לא מדויק מה שאתה אומר לגבי הנושא של לווינים אתה צודק.

דוד בן בסט: לגבי הנושא של טריסטריאלי ישנם תנאי סף והם לא פשוטים בחלק גדול מהמדינות בעולם ולכן אנחנו חושבים - - -

חיים פרננדס: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, גם אם כבר יהיו תנאי סף, לא תעמוד בתנאי הסף.

דורון אבני: קודם כל אני רוצה להבהיר, אין לנו הערה לסעיף (א3), ההתייחסות שלי נוגעת דווקא להערה של אדוני בדיון הקודם.

דורון אבני: אם אדוני זוכר הוא התייחס למתן ביטוי הולם לקבוצות שונות והתבקשנו בין היתר, היה גם התכתבות בין המשרדים, לגבש איזשהו נוסח.

דורון אבני: אני חושב שבנוסח הזה, שגם הומצא לאדוני אתמול על-ידי מנכ"ל הרשות השניה, יש כדי לתת מענה גם להתייחסות שפעולות תחנות הרדיו.

לאה ורון: אתה מדבר על הנוסח שהגיע הבוקר בפקס?

דורון אבני: למיטב ידיעתי זה הגיע אתמול בערב, אבל יכול להיות הבוקר.

דורון אבני: ממכתב ממנכ"ל הרשות השניה ליושב-ראש הוועדה.

אמנון כהן: אני קיבלתי אותו דקה לפני הדיון.

דורון אבני: אני אקריא.

אמנון כהן: לא צריך להקריא שום דבר, אתה לא מקריא כלום.

אמנון כהן: זה הצעת חוק שלנו עכשיו, אתה לא מקריא כלום כרגע.

דורון אבני: אדוני ביקש, אם זכור לאדוני, אדוני ביקש שאנחנו נגבש.

דורון אבני: קיבלתי מכתב מלשכתו של אדוני.

אמנון כהן: אני כרגע דן בהצעת החוק הזאת.

אמנון כהן: ואז אם יש לנו דברים נוספים - אנחנו נדון.

דורון אבני: רק לציין שהמקור לאותו תיקון, כפי שהוצע דרך אגב מהנייר מאדוני, היה כאן בסעיף הזה.

אמנון כהן: הבנתי, יכול להיות.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה, אני חושבת שזה דווקא בסעיף קטן (ה), אבל אנחנו נגיע לזה.

חיים פרננדס: עוד משפט אחד, חבר-הכנסת כהן, ובאמת בצדק העירו פה.

חיים פרננדס: הרי בסופו של דבר נגיע ונראה שהמועצה לרשות מועצת הרשות השניה, היא זו שנותנת את הרשיונות והיא גם יכולה לקבוע תנאי סף.

חיים פרננדס: ואם הרשות השניה תקבע תנאי סף שהיא תחשוב והיא תקבע תנאי סף לקבלת הרשיון - אז ממילא יכול לבצע פה גם כן איזשהו בירור בין כל ההצעות שיוגשו.

חיים פרננדס: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

ירון אנוש: אני כאמור מייצג משקיעים פרטיים.

ירון אנוש: כאשר תולים סעיף של מכרז או לא יהיה מכרז שזה דבר שיוכרע בעתיד, יזמים חדשים שרוצים להיכנס לענף הזה והם צריכים לעשות שיקולים כלכליים ונמצאים ממילא בעמדת נחיתות לעומת גופים קיימים משדרים שילכו לעניין.

ירון אנוש: מתקשים מאוד לתפקד כי אין להם שום קריטריונים מדויקים לדעת איך לחשב את המשך הצעדים שלהם.

ירון אנוש: מצב כזה שבו מכרז עוד לא מוכרז, יוכרע על-ידי שני שרים או על-ידי מועצת הרשות השניה, בלי שבחוק נקבעים קריטריונים מן ההתחלה בתוספת המועדים שעליהם דיברנו בתת הסעיף הקודם, כמעט לא יאפשרו כניסות גורמים חדשים לשוק.

ירון אנוש: מכיוון שאתה אומר, אין לי פה מכרז או יהיה לי מכרז וכאשר אני אכניס את זה - אני אקבע אז מה יהיו הקריטריונים.

ירון אנוש: ואתה מצפה ממשקיעים פרטיים שעומדים להשקיע עשרות מיליוני דולרים במצב הקיים האנומלי הזה, ניכנס לשוק כזה שהוא שוק קשה.

אמנון כהן: שאלה מצוינת.

חיים פרננדס: התשובה אני חושב נמצאת בהצעה, כי אנחנו עצרנו בנקודה פסיק וכתוב במפורש, "הוראה כאמור בהתייחס לזה שכן לא מכרז, תינתן בהתחשב בין השאר בשיקולים של קידום התחרות ושל טובת הציבור".

ירון אנוש: מתי?

ירון אנוש: אחרי שאני אשקיע את ה10- מיליון דולר ועוד שמונה חודשים אתה תגיד לי: "זה הולך להיות כך ולא ככה".

חיים פרננדס: לא.

חיים פרננדס: לא היית בחלק שהצגתי את הדברים, אבל אמרתי במפורש שהשרים קובעים עד תאריך מסוים את הסוגייה הזאת של כן לא מכרז.

חיים פרננדס: לפני זה הם שוקלים את כל השיקולים שמוצעים כאן ובנוסף עושים איזשהו הערכת ביקושים והיצעים, ורק אז יגידו, יהיה או לא יהיה מכרז.

חיים פרננדס: ואז כל גורם פרטי כולל תחנות הרדיו שכבר משדרות היום, ידעו לכלכל את צעדיהן.

חיים פרננדס: אין פה שום עניין של משהו שלא יכול לאפשר לדעת מה לעשות.

ירון אנוש: כלומר, בתאריך המיועד יהיו גם את כל הקריטריונים?

חיים פרננדס: ודאי.

אילן ליבוביץ: כדי לפתור את זה אני חושב שאפשר להוסיף פה, אחרי הנקודה פסיק, כתוב: "הוראה כאמור תינתן בהתחשב בין השאר".

אילן ליבוביץ: ואז להוסיף: "באומדן בדבר מספר הבקשות שיוגשו למתן רשיונות ומספר התדרים שיעמדו לצורך זה".

אילן ליבוביץ: ואז אתה יודע יש לך היצע מול ביקוש - וזה ברור לכולם.

חיים פרננדס: אין לנו התנגדות לתוספת שחבר-הכנסת לייבוביץ מציע לשיקולים נוספים, כמו שהוא הציע כרגע.

אמנון כהן: ירון, זה פותר לך את הבעיה?

ירון אנוש: בצורה שאתה הצעת את זה, כן.

אמנון כהן: או-קיי.

אמנון כהן: רק נכניס את התיקון הזה שחבר-הכנסת לייבוביץ הציע.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אם אפשר שחבר-הכנסת לייבוביץ יחזור על בקשתו.

אילן ליבוביץ: "ההוראה כאמור תינתן בהתחשב בין השאר באומדן בדבר מספר הבקשות שהוגשו למתן רשיונות, לעומת מספר התדרים שיעמדו לצורך זה".

ירון אנוש: אם אפשר רק שאלה אחרונה.

ירון אנוש: בסעיף (א1) כתוב: "המועצה תעניק רשיונות לשידורי רדיו בכיסוי ארצי…".

ירון אנוש: איך אנחנו מבינים שמדובר באמת בשידורים דיגיטליים, כמו שאמר נציג האוצר?

אלדר דוכן: לפי הגדרות.

אמנון כהן: או-קיי.

אמנון כהן: סעיף ד' בבקשה:

אלדר דוכן: "(ד) בסעיף קטן (ד), במקום הרישא עד המילים "לשידורי רדיו אזוריים" יבוא "במתן הזיכיונות והרשיונות לפי סעיף זה, פעל המועצה במגמה לקיים תחנות רדיו"; אני אסביר.

אלדר דוכן: סעיף (ד) הנוכחי מתייחס רק למצב שבו יש רק זיכיונות אזוריים והוא אומר שהזיכיונות האלה יינתנו במטרה לקדם את היצירה הישראלית ואת השירים בשפה העברית.

אלדר דוכן: והתיקון הזה נועד להחיל את ההוראה הזאת גם על שידורי רשיונות רדיו ולא רק זיכיונות רדיו.

אלדר דוכן: תיקון טכני.

אלדר דוכן: "סעיף קטן (ה) - אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ה) במתן זיכיונות ורשיונות לפי סעיף זה ובקביעת כללים לפי סעיף 72(ב), תפעל המועצה לשם קידום התחרות ובהתחשב, בין השאר, באפשרות הקצאת התדרים וכמותם, בתנאי התפשטות הגלים, בשיקולים כלכליים, ובמגוון סוגי השידורים ואופיים";

אמנון כהן: עו"ד אבני, פה אפשר להכניס את מה שאתה ביקשת.

אמנון כהן: מה שאני ביקשתי ממך ומה שאתה ביקשתם.

אתי בנדלר: זה מחייב ליבון העניין הזה.

אתי בנדלר: יש כאן מספר שיקולים שעל המועצה לשקול.

אתי בנדלר: מבקש חבר-כנסת ואני משמשת כשופרו כרגע של חבר-כנסת אמנון כהן, יושב-ראש הוועדה.

אתי בנדלר: להביא בחשבון שיקולים נוספים לצורך העניין.

אתי בנדלר: הדבר הראשון הוא שזה לא רק במתן זיכיונות ורשיונות, אלא גם בקביעת תנאיהם לפי סעיף זה.

אתי בנדלר: ובקביעת כללים לפי סעיף 72, "תפעל המועצה לשם קידום התחרות, בהתחשב בין השאר באפשרות הקצאת תדרים וכמותם בתנאי התפשטות הגלים בשיקולים כלכליים ומגוון סוגי השידורים ואופיים".

אתי בנדלר: ו"לשיקולים אלה", אם אני מבינה נכון, מבקש חבר-כנסת אמנון כהן להוסיף גם את: "מדיניות הממשלה בתחום שידורי הרדיו לציבור".

אתי בנדלר: זאת אומרת, שאם הממשלה קובעת מדיניות, אז המועצה תהיה כפופה לעניין.

אתי בנדלר: התאמתו של מבקש הזיכיון או רשיון לשדר שידורי רדיו ושיקולים שבטובת הציבור כמובן.

אתי בנדלר: אני מבינה שפשוט לעו"ד דורון אבני יש הערות לעניין הזה.

דורון אבני: מספר נקודות.

דורון אבני: ראשית, היינו מבקשים להוסיף "מתן ביטוי בשידורים למגמות הרשות המפורט בסעיף 5 (ב) לחוק".

אתי בנדלר: השאלה אם זה לא טבוע בלאו הכי, כי החוק קובע שאלה המגמות שצריכים להנחות את המועצה.

דורון אבני: אבל אחר-כך תמיד יש מחלוקות בעניין הזה.

דורון אבני: במקום שנצטרך לכתוב חוות דעת מלומדות בנושא, אז יעזור לנו אם הסעיף הזה ישולב.

אתי בנדלר: שלושת השיקולים הנוספים שביקש חבר-כנסת כהן להוסיף לעניין.

אתי בנדלר: שלושת השיקולים הנוספים: "מדיניות הממשלה בתחום שידורי רדיו לציבור; התאמתו של מבקש הזיכיון או רשיון לשדר שידורי רדיו; ושיקולים שבטובת הציבור;

אלדר דוכן: אני רוצה לשאול מה זאת אומרת "מדיניות הממשלה בתחום השידורים".

אלדר דוכן: אני מניח שהכוונה פה בעיקר להיבטים תשתיתיים, מאחר ככלל המקובל הוא שממשלה אינה מתערבת בתכנים.

אלדר דוכן: ולכן לא ברור לאיזה מדיניות בדיוק של הממשלה.

אתי בנדלר: אם הממשלה תמצא לנכון לקבוע מדיניות.

נגה רובינשטיין: רגע, לגבי המילה אני מבקשת להוסיף להערתו של עו"ד אלדר דוכן.

נגה רובינשטיין: הסעיף הזה קיים בנוסחו בסעיף 4 לחוק התקשורת.

נגה רובינשטיין: שאר ההערות שהועלו על-ידיך מקובלות עלינו.

נגה רובינשטיין: אבל הסעיף הספציפי הזה שנוגע למדיניות הממשלה, הוא אכן הוא יותר בעייתי.

נגה רובינשטיין: זה קיים בנושא התשתית.

נגה רובינשטיין: כי נושא התשתית הוא לא בעייתי מכיוון שאין התערבות של הממשלה בנושא התוכן או בנושא התשתית.

נגה רובינשטיין: ככל שמדובר בנושא התוכן, אנחנו מנסים להרחיק את הגופים המפקחים מהממשלה.

נגה רובינשטיין: בגלל זה ניתנות סמכויות לרשות השניה.

נגה רובינשטיין: ולכן אולי מגמות הרשת השניה זה משהו שיכול לסייע.

נגה רובינשטיין: אם ממילא זה נמצא וצריך להוסיף את זה - אז אפשר להותיר את הסעיף כפי שהוא.

נגה רובינשטיין: אבל מכל מקום לא כדאי להותיר את הממשלה בפניהם.

אתי בנדלר: האם את מנסה לומר שהממשלה לא תהיה רשאית לקבוע מדיניות אם היא תמצא לנכון?

אלדר דוכן: בתחום השידורים.

אלדר דוכן: האם למשל הממשלה תוכל לקבוע שצריך לקיים שידורים לאומיים נניח, יקומו כל מיני אחרים ויצעקו.

אלדר דוכן: ואם יגידו במטרה לעודד את הערבים, יקומו אלה ויצעקו.

אלדר דוכן: לכן כל התערבות של הממשלה בתוכן.

נגה רובינשטיין: אי אפשר להגיד שהממשלה לא מתערבת בכלל בשידורים.

נגה רובינשטיין: זה לא יהיה נכון.

נגה רובינשטיין: למשל בנושא קביעת הערוצים היהודיים, הממשלה קובעת את סדר העדיפויות בקביעת הערוצים היהודיים.

נגה רובינשטיין: יחד עם זאת, המדיניות של הממשלה בנושא השידורים היא בדרך כלל מאוד כללית.

דורון אבני: נכון לעכשיו בחוק הרשות השניה, ...

דורון אבני: מדיניות הממשלה לא בהקצאת זיכיונות בטלוויזיה, לא בהקצאת זיכיונות ברדיו.

אמנון כהן: אז מה יהיה פה עכשיו?

אלדר דוכן: אולי נגיד רק מדיניות הממשלה בלי בתחום השידורים.

אתי בנדלר: מה עם הערוצים יהודיים באמת, אין שם סמכות לממשלה לקבוע?

נגה רובינשטיין: השאלה למה להוסיף גם את הנוסח של צרכי האוכלוסייה, אם זה מה שמטריד את אדוני.

דורון אבני: ניתן לחזור לנוסח של מתן ביטוי הולם לקבוצות אוכלוסייה שונות, נוסח שעלה בחלק מההתייעצות בעניין הזה.

אמנון כהן: הסעיף הראשון שהקריאו, אני רוצה שהממשלה לא תיכנס לתוכן, לא תתערב בתכנים, אז מדיניות הממשלה בתחום שידורי רדיו למחוק את זה.

אמנון כהן: אני מוריד את זה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, התוספות הם התאמתו של מבקש הזיכיון הראשון לשדר שידורי רדיו ושיקולים שהם בטובת הציבור.

אמנון כהן: בסדר.

דורון אבני: רגע, מה לגבי הבקשה שלנו, סעיף 5(ב)?

אתי בנדלר: 5(ב) זה סעיף מאוד כללי שתקרא אותו אולי כדי שהוועדה.

אתי בנדלר: זה סעיף שקיים בלאו הכי בחוק.

דורון אבני: זה סעיף שאומר במילוי תפקידיה תפעל הרשות במגמה.

דורון אבני: יש שורה של מגמות שהיא פועלת: "לקידום היצירה העברית הישראלית; לטיפוח אזרחות טובה וחיזוק ערכי הדמוקרטיה וההומניזם; למתן ביטוי למורשת היהודית וערכיה ולערכי הציונות; למתן ביטוי לתרבות העמים, ליצירה האנושית ולערכי הציויליזציה לדורותיה; לקיום שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה דוברת הערבית ולקידום ההבנה והשלום עם המדינות השכנות בהתאם למגמות היסוד של המדינה; למתן ביטוי מתאים למגוון התרבותי של החברה הישראלית".

אתי בנדלר: זה סעיף מהחוק שקיים.

אתי בנדלר: זה מיותר.

דורון אבני: רק ברמת ההבהרה כדי שיהיה ברור שאנחנו קובעים את המדיניות בנושא הרשיונות, בתכני הרשיונות, אנחנו נתייחס גם לנושא שהם באמת חוק הרשות השניה.

אמנון כהן: או-קיי, אני שמעתי, נמשיך הלאה.

דורון אבני: רגע, ועוד הערה אחת.

אמנון כהן: עוד מעט.

אמנון כהן: אני חייב להתקדם עם החקיקה, חבר'ה.

אלדר דוכן: סעיף בעלות הטבות הוכן על-ידי משרד המשפטים.

אמנון כהן: באיזה סעיף?

נגה רובינשטיין: סעיף 13 פסקה (ב).

נגה רובינשטיין: "לא יינתן רשיון נוסף לשידורי רדיו".

אמנון כהן: סעיף 13 72(א).

נגה רובינשטיין: "(13) בסעיף 72 (א) - (א) בכותרת השוליים, אחרי "זיכיונות" יבוא: "ועל רשיונות".

נגה רובינשטיין: (ב) האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא:"

אתי בנדלר: עברתם לפסקה 13 כבר?

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: אתי בנדלר: אתה גמרת את הדיון בסעיף הקודם?

אמנון כהן: עו"ד דורון אבני, אני לא יודעת מה הערתו, אבל יש לו עוד הערה.

אמנון כהן: אמרו לי שזה לא קשור, אז אני ממשיך הלאה.

אתי בנדלר: לא, אבל יש לו הערה נוספת הוא אומר.

דורון אבני: לא, רק למילה הסעיף הזה מילה אחת.

דורון אבני: אם זכור לאדוני וזה מתחבר להערה שנאמרה פה, מנכ"ל הרשות השניה בדיון הקודם ציין שקיימת בעייתיות בכך שהשוק יוצף למשל לדוגמה שנתן המנכ"ל, ברשיונות לתחנות ג'אז.

דורון אבני: אז נכון שיש גישה שאומרת שהשוק יסדיר את עצמו.

דורון אבני: אבל אנחנו סבורים שכן צריך לתת את הרשיונות בשום שכל ומתוך התייחסות גם לתכנים.

דורון אבני: במובן הזה שלא יהיה על ההתחלה כל ה-20 רשיונות שיוקצו - ילכו לתחנות ג'אז ומוזיקה, אלא גם יתייחסו גם לנושאים אחרים.

דורון אבני: בין אם זה יהיה תחנות בערבית, תחנות ברשת ותחנות אחרות.

דורון אבני: לכן אנחנו מבקשים וזה גם מה שביקש המנכ"ל בישיבה הקודמת, כן לתת לנו סמכות לעניין מספרם של הרשיונות.

דורון אבני: כלומר, אנחנו לא מתערבים.

אמנון כהן: אם יש 20 תחנות והציבור רוצה לשמוע, אז הוא ישמע.

דורון אבני: כן, אבל יכול להיות מצב שגופים מסוימים יבקשו תחנות ולא יהיו לנו רשיונות להקצות להם, כי ה-20 המבקשים הראשונים היו ג'אז.

דורון אבני: ואז אתה לא יכול לתת ביטוי לקבוצות אוכלוסייה מסוימות.

דורון אבני: אם ברור לוועדה וברור לכל החברים פה והפרוטוקול מוקלט ולהורות לפרש את תכלית החקיקה שהכוונה פה גם למספרם של הרשיונות - כיוון שאנחנו נוכל לנווט.

דורון אבני: במובן שאם אנחנו, תהיה פניה של מבקשים בערבית למשל, ברוסית ברשת, וג'אז.

דורון אבני: ואם במספר מוגבל של רשיונות, אז אני אוכל לבוא ולהגיד, למרות שיש לי כאן 20 מבקשי ג'אז, רק שני מבקשי מורשת ואחד מבקש ערבית, אני יכול לחלק את מה שיש לי, לא פה הורדת, כל אחד לפי כמה שהוא ביקש, אלא לפי שיקולים נוספים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מקדם בברכה תלמידות מהאולפנא מטה יהודה.

אמנון כהן: אנחנו שמחים לפגוע אתכן כאן.

אמנון כהן: תלמדו מהדברים.

אמנון כהן: אם יש לכן הערות על הנושאים.

נגה רובינשטיין: בפסקה (ב) האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) לא יינתן רשיון נוסף לשידורי רדיו - (1) אם כתוצאה מנתינתו יחזיק תאגיד, או מי שמחזיק באמצעי שליטה בו בשיעור כלשהו או תאגיד שילוב אחד או יותר של מי מהם.

נגה רובינשטיין: ביותר מחמישית ממספר הרשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות תחנת שידור שהוענקו או שהתפרסם מכרז לגביהם באותה עת, או באמצעי שליטה בתאגיד אחד או יותר המחזיק במספר רשיונות כמאור, והכל בין במישרין ובין בעקיפין; (2) אם כתוצאה מנתינתו יחזיק תאגיד, או מי שמחזיק באמצעי שליטה בו בשיעור כלשהו, או תאגיד שילוב אחד או יותר של מי מהם, ביותר מחמישית ממספר הרשיונות לשידורי רדיו המופצים באמצעות תחנת הזנה לווינית, או באמצעי שליטה בתאגיד אחד או יותר המחזיק במספר רשיונות כאמור, והכל בין במישרין ובין בעקיפין".

נגה רובינשטיין: אני אסביר את זה ואחרי זה אני אסביר את פסקה (ג).

נגה רובינשטיין: הכוונה של הסעיף הוא לקבוע את הריכוזיות המותרת בשידורי הרדיו הדיגיטלי, בשתי הטכנולוגיות האפשריות.

נגה רובינשטיין: כלומר, שבעל רשיון לשידורי רדיו דיגיטלי יוכל להחזיק עד חמישית ממספר התחנות בשוק.

נגה רובינשטיין: יש לנו גם מניסיון העבר שבו השימוש במספר הזה היה קיים וגם מכך שהמספר חמישית מהווה בעצם 20 אחוז.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שאם אנחנו מאפשרים לגורם אחד להיות בעלים או מחזיק בלמעלה מהחמישית מהתחנות בשוק - זה אומר שיש לך מעט מאוד גורמים שנמצאים בשוק בסך-הכל.

נגה רובינשטיין: ומכיוון שהרדיו הדיגיטלי המטרה שלו היא חופש ביטוי ומגוון, אנחנו לא רואים מקום שיתאפשר לגורם אחד להחזיק למעלה מחמישית מהתחנות בשוק.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אם יש 10 תחנות - הוא יחזיק למעלה משתיים, יחזיק שלוש, ארבע, חמש או שש.

נגה רובינשטיין: אם יש 20 תחנות - הוא יחזיק ארבע, חמש, שש או שבע.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אנחנו חושבים שהמספר 20 הוא מספר הגיוני לאור המטרות ולאור השוק עצמו.

נגה רובינשטיין: הסעיף הזה נמצא גם לגבי הטכנולוגיה של הרדיו הדיגיטלי דרך תחנת הזנה וגם לגבי הרדיו האנלוגי.

נגה רובינשטיין: עכשיו פסקה (ג) אני אקריא אותה.

נגה רובינשטיין: "(ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשאי השר לאחר התייעצות עם המועצה ובאישור הוועדה, לשנות את התנאים וההגבלות הקבועים בסעיף האמור ולקבוע תנאים או הגבלות אחרים או נוספים לעניין מתן רשיון נוסף לשידורי רדיו".

נגה רובינשטיין: בעניין הזה בנושא הרדיו הדיגיטלי בגלל שמדובר בשוק שנטען שיהיו בו הרבה מאוד תחנות רדיו והרבה מאוד מגוון למהילה, עם עלויות נמוכות יותר מעלויות שקיימות היום ועם נתונים שונים.

נגה רובינשטיין: מתאפשרת הגמישות לשר אחרי התייעצות עם המועצה שהיא גם הגורם המפקח הרלוונטי, באישור הוועדה הזאת, לשנות את התנאים שקבועים בסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: ההליך המינהלי מחייב שההתייעצות לא תהיה, "כן לא התייעצתי אתכם", ומחייבת שניה בעלם בטוח, בנפש חפצה, לא מדובר.

משה כחלון: זה יכול להיות בטלפון?

נגה רובינשטיין: אני לא שמעתי על התייעצות שנעשתה בטלפון.

משה כחלון: אז אני שמעתי.

משה כחלון: אז אני חושב שהמילה "התייעצות" פה היא רק ככה כדי להחליק את זה מה שנקרא.

נגה רובינשטיין: האמת שלא זאת היתה הכוונה שלנו.

משה כחלון: הסכמה, החלטה, הכרעה והתייעצות, זה פשוט אני מתקשר אלייך, כשאני אומר לך, "תשמעי, אני החלטתי להוציא אותך להורג".

משה כחלון: מה את אומרת?

משה כחלון: את אומרת: "לא, לא".

משה כחלון: וקיבלתי את עמדתך ובזה נגמרה ההתייעצות.

נגה רובינשטיין: מכיוון שכאן במקרה הספציפי הזה הנושא גם הובא לאישור של הוועדה הזאת.

נגה רובינשטיין: אם היתה התייעצות מהסוג הזה שאתה מתאר, הרי זה יעלה כאן.

נגה רובינשטיין: זה לא משהו שמבחינת המשפט.

אמנון כהן: ובאישור ועדה זה נכון?

אמנון כהן: בכל מקרה הוועדה דנה.

עידו מור: אני מנכ"ל של שתי תחנות רדיו ללא הפסקה ורדיו צפון.

אמנון כהן: יש לך מעל 20 אחוזים?

עידו מור: לא.

עידו מור: בשלב הזה לא.

עידו מור: יש לי שתי הערות לסעיפים שהוקראו.

עידו מור: קודם כל, אני אתחיל סוף מההערות לגבי של 20 אחוזים.

עידו מור: אנחנו סבורים שההגבלה צריכה להיות למעלה מ-20 אחוזים.

עידו מור: תכף אני אגיע לסעיפים של הרדיו האנלוגי, אבל קודם כל על הסעיפים של הרדיו הדיגיטלי.

עידו מור: 20 אחוז מאפשר לעד חמישה שחקנים להיות.

עידו מור: אני חושב בשוק הסלולר, למשל יש שלושה שחקנים גדולים.

עידו מור: בשוק הטלוויזיה הרב-ערוצית יש שני שחקנים גדולים ויש תחרות.

עידו מור: אני חושב שהמגבלה של 20 אחוז היא נמוכה מדי.

עידו מור: אני חושב שמגבלה של שליש, של 33 אחוז, זה בהחלט יאפשר.

אמנון כהן: איפה יש 20 אחוז, אני לא רואה 20 אחוז.

עידו מור: חמישית זה 20 אחוז.

עידו מור: ואין סיבה שרק בשוק הרדיו בישראל תהיה מגבלה של 20 אחוז.

עידו מור: שכל שאר השווקים יש בהם שניים או שלושה שחקנים לכל היותר.

נגה רובינשטיין: הטענה זאת היא מפתיעה אותי, אתה איש תוכן?

נגה רובינשטיין: אם מותר לי.

עידו מור: כן, גם.

נגה רובינשטיין: הטענה מאוד מפתיעה, אני חייבת להגיד.

נגה רובינשטיין: קודם כל מכיוון שבנוגע להשוואה לכבלים והלווין, ההשוואה היא לחלוטין לא מדויקת.

נגה רובינשטיין: לא סתם נקבעו כללים לגבי הטלוויזיה הרב-ערוצית שמגבילים אותם במספר ערוצים שהם יכולים להחזיק בתוך הטלוויזיה הרב-ערוצית.

נגה רובינשטיין: כלומר, הכבלים והלווין לא יכולים למשל להחזיק את כל התחנות.

נגה רובינשטיין: נהפוך הוא, את מרבית התחנות שלהם המרכזיות הם לא יכולים להחזיק בעצמם.

נגה רובינשטיין: וזה בדיוק מכיוון שאנחנו יודעים שלא יכולים כלכלית להיות למעלה משניים.

נגה רובינשטיין: אולי יום אחד שלושה גופים שמשדרים טלוויזיה רב-ערוצית.

נגה רובינשטיין: ולכן אנחנו מחייבם אותם שיעשו שימוש בתשתית שלהם.

נגה רובינשטיין: חלק מהתחנות עוברות הרי תשתיות שלהם בחינם, בדיוק על-מנת להבטיח את מגוון התוכן.

נגה רובינשטיין: כאן מדובר נניח ב-40 או ב-50 תחנות, אם יהיה מדובר ב-50 תחנות, אז מה, גורם אחד צריך להעסיק ביותר מ-10 תחנות?

נגה רובינשטיין: יש סיבה שניתן לגורם בתחום התוכן, גם איך אפשר להשוות מתחום הסלולאר.

נגה רובינשטיין: שאגב, יש כידוע יותר מ-3 מפעילי סלולאר במדינה ועובר עליהם תוכן כמובן מכל מיני סוגים.

נגה רובינשטיין: גורם אחד צריך להחזיק יותר מ-10 תחנות?

עידו מור: אדוני, נציגת משרד המשפטים מגינה בלהט על מספר שהיא אמרה בעצמה שהוא מספר אצבע, שבסך-הכל יש ניסיון.

נגה רובינשטיין: אני עוד לא סיימתי אבל.

נגה רובינשטיין: בעצם מה שהוצע כאן שגורם אחד יוכל להחזיק, אם מדובר נניח ב-50 תחנות, במישהו שיחזיק 20 תחנות.

נגה רובינשטיין: לי זה נראה לא מתיישב עם חופש הביטוי.

נגה רובינשטיין: לא מתיישב עם המגוון ומעבר לכך אני רוצה לדבר על חסמי הכניסה.

נגה רובינשטיין: חסמי הכניסה בתחום הסלולאר ובתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית, הם לא חסמי הכניסה שיש בתחום הרדיו.

נגה רובינשטיין: ולכן הלוואי והמגוון שיכול להתאפשר בתחום הרדיו הדיגיטלי, בעלויות שמתאפשרות ברדיו הדיגיטלי - היה מתאפשר בטלוויזיה הרב ערוצית - היינו שמחים אם היינו יכולים לקבוע שיהיו 20 טלוויזיות רב-ערוציות.

נגה רובינשטיין: אבל אין דורש.

נגה רובינשטיין: יש רשיון לכל דורש בתחום הלווין.

נגה רובינשטיין: אף אחד לא בא כי זה עולה הרבה והמדינה לא מסבסדת את זה.

משה כחלון: מה רף חסמי הכניסה?

נגה רובינשטיין: חבריי באוצר יוכלו להשיב על זה.

חיים פרננדס: אתה מדבר רק להקים את התחנה ?

משה כחלון: החסם הכניסה הראשוני, הרף?

משה כחלון: אני רוצה להיכנס להשתתף במכרז.

חיים פרננדס: מיליוני ש"ח בודדים מאוד.

נגה רובינשטיין: בעצם מה שמוצע כאן זה לאדם אחד יהיו עשרות תחנות ולא מדובר בעניין מקרי.

נגה רובינשטיין: המספר 33 אחוזים מאפשר שיהיו בסך-הכל שלושה שחקנים בשוק.

אמנון כהן: חסר לי בדיון הזה המהנדס גלילי.

אמנון כהן: מר בלישניקוב חסר לי פה.

אמנון כהן: אתם גרמתם, משרד האוצר, גרמתם שמשרד התקשורת לא מגיע כאן.

חיים פרננדס: אנחנו, חלילה לך לחשוב כך.

אמנון כהן: אני לא יודע מה קרה.

חיים פרננדס: הכל היה בשיתוף פעולה מלא.

משה כחלון: יש איזה שהיא סיבה שאין פה נציג של משרד התקשורת?

אמנון כהן: משרד התקשורת הוא מחנך לישראל, אכן.

משה כחלון: אז למה אנחנו מקיימים בכלל את הדיון.

משה כחלון: אם משרד התקשורת שזה נוגע לו, לא טורח לשלוח את נציגיו.

אמנון כהן: אז הוא סומך על חברי-הכנסת שהם יעבירו את הדברים לטובת עם ישראל.

אמנון כהן: אין להם מה להגיד בנושא.

חיים פרננדס: משרד התקשרות בשביל הסדר הטוב לא יכול להגיע לכאן.

חיים פרננדס: משום שהשרה רוצה הרי למשוך את החוק הזה מחוק ההסדרים.

חיים פרננדס: אז מה היא תגיע להגן על חוק שהיא רוצה למשוך אותו, לחסל אותו?

נגה רובינשטיין: אדוני, יש כאן עמדת ממשלה.

אמיר לוי: אז מדוע נציגי משרד התקשורת לא כאן.

לאה ורון: אני רוצה לומר.

לאה ורון: לפני פתיחת הדיון, כמה לפני דקות לפני 09:00 מסרתי למנכ"ל משרד התקשורת את דבריה של היועצת המשפטית לוועדה, שבהתאם לסעיף 118 לתקנון הכנסת, על היועצים המשפטיים של המשרד להגיע לדיוני הוועדה ולהיות שותפים מלאים עם הוועדה בעת שהיא מכינה הצעות חוק.

לאה ורון: מסר לי מנכ"ל משרד התקשורת שהוא הבין את הדברים ואשר על כן הוא יורה ליועצים המשפטים לצאת מיד לדרך ולהגיע לדיוני הוועדה.

לאה ורון: אני מבינה שמשרד התקשורת נמצא בצפת ולכן הם לא הגיעו עד לרגע זה.

אתי בנדלר: אם יורשה לי להוסיף לדברים אדוני היושב-ראש ובעיקר בהתחשב בדבריו של חבר-הכנסת כחלון.

אתי בנדלר: אל"ף, אני כיועצת משפטית בכנסת לא יכולה בשום פנים ואופן לקבל עמדה שמחרימים ועדה מוועדות הכנסת.

אתי בנדלר: לא ייתכן דבר כזה.

אתי בנדלר: יתירה מזו, ככל שמדובר ביועצים משפטיים הדברים הם עומדים בפירוש בניגוד להוראות התקנון ושהזכירה כרגע מנהלת הוועדה.

אתי בנדלר: ודבר שלישי, אתה שואל כיצד מתגברים על הקונפליקט.

אתי בנדלר: יועץ משפטי, משרד ממשלתי והעומדים בראשם, צריכים תמיד להביא בחשבון שמא הכנסת לא תקבל את הצעתם.

אתי בנדלר: ולכן כיון שהחוקים הם חוקים לטובת מדינת ישראל ולא לטובת גורם זה או אחר, ואין כאן חוקים אינטרסנטיים, אנחנו רוצים להוציא ולעבוד בהנחה שגם אם לא תתקבל עמדה, החוק בסופו של דבר יהיה מיטבי והוא יהיה ברמה הטובה ביותר שיכולה להיות.

אתי בנדלר: ולכן אין לקבל את העמדה שאם לא מקבלים את העמדה שלי - אז אני לא משתתף במשחק.

אתי בנדלר: תגידו שזה בניגוד לעמדה שלנו, אבל אם היה ולא תתקבל עמדתנו, כי אז אנחנו טוענים כך וכך.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים להמשיך בהקראת החוקים.

אמיר לוי: סוגיית הבעלויות הצולבות, אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לסעיף (ג).

אמיר לוי: בסעיף 13 (ג), רשום שם בצורה הכי ברורה והכי מפורטת שגם הכלל שרשום כאן הוא ניתן לשינוי ויכול השר אחרי שהתייעץ עם המועצה ובאישור ועדת הכלכלה לעשות שינויים.

אמיר לוי: זאת אומרת, גם אם קבענו פה 20 וטעינו בענק, בסדר?

אמיר לוי: יתקיים פה דיון והוא לא התקיים בחדרי חדרים, יובא לכאן לוועדה, הוועדה תגיד את דעתה ולכן אנחנו מבקשים לקבל את ההצעה.

עידו מור: אם אפשר עוד הערה ברשותך.

אמנון כהן: לסעיף הזה?

עידו מור: לגבי 72 (א).

אמנון כהן: סיימנו כבר.

עידו מור: הם הוסיפו אחרי סעיף 72 (א) את (ב).

עידו מור: אני מבקש להתייחס ל-72 (א).

עידו מור: הם הוסיפו עכשיו 72 (ב), אני עדיין מתייחס ל-72 (א).

עידו מור: סעיף 72 (א) מדבר על מגבלות בתוך שוק הרדיו האזורי בין התחנות.

עידו מור: עכשיו כל החוק הזה בא למעשה לשחרר את השוק ולתת לכל תחנה לפעול כוחות.

עידו מור: החוק הזה בא גם לאפשר תחרות חופשית בשוק הרדיו.

עידו מור: ואנחנו חושבים שאין מקום יותר לסעיף הזה, לכל סעיף 72 (א), מכיוון שממילא יש אפשרות לאחד זיכיונות, ומכיוון שיש הרבה מאוד הקלות, כל ההקלות צריכות לדעתנו להתבטל.

עידו מור: וזה עמדה שהציגה ההתאחדות.

עידו מור: מכיוון שהם אינן רלוונטיות יותר וכובלים את ידי הרדיו האזורי, כאשר כל השוק נפתח לתחרות.

דוד בן בסט: אני ממש מתקומם.

אמנון כהן: על מי?

דוד בן בסט: נגד מה שאומרת היועצת המשפטית.

דוד בן בסט: היא מהלכת עלינו אימים ש-20 תחנות רדיו יהיו משתתפים בידי שלושה גורמים.

דוד בן בסט: אני חושב שזה לא רק שזה לא נכון, זה אפילו חוטא לאמת.

דוד בן בסט: מה שקורה כאן זה פשוט לא בסדר.

אמנון כהן: מה הסעיף מפריע לך?

דוד בן בסט: הסעיף מפריע לי כי יש מצבים שבהם תחנות רדיו רוצות לעשות שת"פים עם תחנות אחרות באיזה שהיא מיזוגים ביניהם.

דוד בן בסט: זה לא שאחד ישתלט על כל השוק.

דוד בן בסט: שתי תחנות רדיו היום מותר להחזיק מתוך 14.

דוד בן בסט: אם אני היום להחזיק עוד 5 אחוז בתחנה אחרת וקצת לעזור לה - אני לא רשאי לעשות את זה.

דוד בן בסט: לוקחים את אותה טעות ומיישמים אותה כאשר שמים 50 תחנות.

דוד בן בסט: איפה ההגיון כאן?

דוד בן בסט: בין שתיים או שלוש לבין 20 - יש עדיין איזשהו מספר באמצע.

דוד בן בסט: אתם שמים רחיים על צווארה שבכל העולם כבר הסירו אותה.

דוד בן בסט: אין חיה כזאת בכל העולם.

עידו מור: אדוני, אם רק אפשר להוסיף.

עידו מור: יש שם סעיפים פשוט שהם כבר לא רלוונטיים.

עידו מור: אם פותחים את השוק לתחרות.

עידו מור: יש שם למשל סעיף שלא מאפשר לחיפה להתאחד עם ירושלים.

עידו מור: מה הקשר בכלל?

עידו מור: פותחים את השוק לתחרות - אז צריך לפתוח אותו עד הסוף ולא להשאיר מגבלות לא רלוונטיות.

אמיר לוי: מגבלות של בעלויות צולבות.

עידו מור: זה לא קשור לבעלויות צולבות.

עידו מור: חיפה לא יכולה להתאחד עם ירושלים.

דן ארנון: ישנו תיקון שמדבר על איחוד, עוד לא הגענו אליו.

דן ארנון: אבל הוא רלוונטי ל-72 (א).

דן ארנון: הוא כן מאפשר לתחנה כמו שלנו להתאחד מחר עם תחנה ירושלמית.

דן ארנון: ויש איחוד של שני זיכיונות באישור המועצה וכו', אבל זה מאפשר.

דן ארנון: מאידך, אם אני רוצה רק לרכוש, או רדיו ירושלים רוצה לרכוש 25 אחוז בחיפה, זה בלתי אפשרי.

דן ארנון: וזה אבסורד, כי זה סותר את המהות.

דן ארנון: ישנו סעיף בסעיף 72 שהוא סעיף קטן (4) שמדבר על מונח שנקרא "ערים גדולות" שמתוך החיים עצמם אתם יודעים שהוא לא רלוונטי.

דן ארנון: כי חיפה היא לא יותר קטנה מהשרון או מבאר-שבע לצורך העניין.

דן ארנון: ואתם גם סותרים אותו לאחר מכן באיחוד זיכיונות.

דן ארנון: אז את הסעיף הזה צריך לייתר בכלל.

דן ארנון: עכשיו ישנו עוד נושא אחד שהוא חשוב למצב עצמו.

דן ארנון: יש היום 14 תחנות אזוריות.

דן ארנון: נכון להיום בגלל מגבלת ה-20 אחוזים ואני ככלל מצדד במגבלה כלשהי, מתוקף העובדה שלא מישהו ישתלט על כל התחנות ודובר על זה בשעתו.

דן ארנון: אבל ה-20 אחוזים מגבילים את זה לשתי תחנות בלבד.

דן ארנון: כלומר, נכון להיום דוד בן-בסט יכול להיות בעלים של 25 אחוז בתחנה א' ו-25 אחוז בתחנה ב'.

דן ארנון: ואם הוא רוצה 5 אחוז בתחנה ג' הוא מנוע מלהיות בעלים שלה.

דן ארנון: זה אולי דבר שטעון תיקון ולכן אולי לצריך לנקוב את זה כשלוש תחנות או כ-25 אחוז או כ-33 אחוז.

דן ארנון: אבל שלוש מתוך 14, נכון שזה יותר מ-20 אחוז, אבל זה עדיין רלוונטי והגיוני בפן הכלכלי.

אמנון כהן: מי יכול לענות.

חיים פרננדס: הסוגייה שכרגע על הפרק היא סוגייה של בעלויות בתחום הרדיו האנלוגי.

חיים פרננדס: הדיגיטלי הוא כרגע בצד.

חיים פרננדס: יש סעיף בהמשך שמדבר על אפשרויות מיזוג, מיזוג בתוך הרדיו.

חיים פרננדס: ואנחנו כרגע הגענו לאיזשהו סעיף שיכול להיות שיוצר איזה שהם קשיים בתוך המיזוגים.

חיים פרננדס: אני מציע שכרגע נשאיר את הזה, את ההערה הזו בצד, נמשיך להתקדם בהקראה.

חיים פרננדס: אנחנו אחרי זה נשב יחד אתם, יחד עם נציגי משרדי הממשלה, בהפסקה הקצרה שתיתן לנו ונחזור אליכם ונראה מה אפשר להשיג בעניין.

נגה רובינשטיין: הנושא הבעלויות הצולבות ברדיו הוא לא נושא שנדון בהצעת החוק הממשלתית.

נגה רובינשטיין: ואני צר לי שבנושא של הסדרת הרדיו הדיגיטלי באות תחנות הרדיו האזוריות ופעם אחר פעם.

דוד בן בסט: הן לא רק יודעות, גם הצעת פשרה שלכם אומרת לפתוח את זה.

דוד בן בסט: זה לא נכון מה שאת אומרת.

נגה רובינשטיין: אתי לא נדון כלום, אתה אולי דיברת עם משרד האוצר.

נגה רובינשטיין: מר בן-בסט אל תזרוק סתם הערות כי אין לך על מה אתם מדברים.

נגה רובינשטיין: תראה, נושא הבעלויות הצולבות ברדיו האזורי שהוא נושא חשוב ומהותי לא נזכר בהצעת החוק הממשלתית.

נגה רובינשטיין: ולכן לא ברור לי כלל מדוע מועלה הנושא הזה שלא נזכר ולא נדון.

נגה רובינשטיין: ויש לו השלכה על צדדים שלישיים.

נגה רובינשטיין: ושוב, תחנות הרדיו האזוריות מנסות במסגרת הפרק הזה לקבל לעצמן הטבות במהלך ההליך הזה.

נגה רובינשטיין: אתם רוצים לשנות את כללי הבעלויות הצולבות ברדיו האזורי - יתכבדו ויגישו הצעת חוק מתאימה בנושא הזה, בשלוש קריאות, שכולם ידעו וכולם ישמעו ותהיה הצעה ויהיה דיון ראוי.

נגה רובינשטיין: מה שעולה כאן זה שוב נושא חדש.

אמנון כהן: נציג משרד האוצר.

אמיר לוי: אנחנו הצענו ומבקשים לא לשנות את הנוסח.

אמיר לוי: העלו כאן איזה שהיא בעיה שלכאורה אי אפשר להתמזג.

אמיר לוי: אנחנו נחשוב על זה בהפסקה, נחזור אליכם עם תשובה.

אמנון כהן: אני רוצה להגיד לחברי-הכנסת שנמצאים כאן אתי, כחברי ועדה מכובדים שיש לנו אישור מיושב-ראש הכנסת להמשיך עוד מספר דקות עד שיהיו הצבעות במליאה.

אמנון כהן: אנחנו מוכרים און-ליין, מתי שיש הצבעה - אנחנו נצא.

אמנון כהן: בזמן שנצא למליאה להצבעות, אתם מחויבים לשבת למצוא נוסחת פשרה שיהוו איזונים ובלמים.

אמנון כהן: לא תגיעו - אנחנו נחליט.

אמנון כהן: סעיף 13 אתם דנים עם אחד, שתיים ושלוש.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים ב-14.

אתי בנדלר: עו"ד נגה רובינשטיין, שמעתי שאת טענת נושא חדש.

אתי בנדלר: היושב-ראש קיבל את הצעתו של משרד האוצר לדון בכל זאת בנושא של המיזוגים ולראות אם זה משתלב או לא.

אתי בנדלר: טענתך לנושא חדש, זכותך לטעון נושא חדש נשמרת.

אתי בנדלר: ואם בתום ההיוועצות ירצו לדון בנושא הזה של התיקון של הסעיף הזה ועדיין תטעני נושא חדש, אני אעביר את הטענה להכרעת ועדת הכנסת.

נגה רובינשטיין: תודה רבה.

אלדר דוכן: "(14) אחרי סעיף 72 א' יבוא: "כללים לעניין מתן רשיון לשידורי רדיו - 72ב.

אלדר דוכן: (א) המועצה תקבע כללים למתן רשיון לשידורי רדיו, בין אם הורו השרים לפי הוראות סעיף 72 (א3) על מתן רשיונות לשידורי רדיו כאמור באותו סעיף בדרך של מכרז, ובין אם הורו על מתן רשיונות כאמור בלא מכרז, ובין השאר כללים בעניינים אלה: (1) התנאים למתן הרשיון, לרבות דרכי הגשת בקשה למתן רשיון והטיפול בה, מידע שעל מבקש הרשיון לגלות ומסמכים שעליו להמציא; (2) הידע והניסיון המקצועיים והיכולת הכספית הנדרשים ממבקש הרשיון לצורך קבלת הרשיון; (3) תקופת תוקפו של הרשיון, לרבות אפשרות הארכת תקופת תוקפו בתקופת נוספת, אחת או יותר; (4) השידורים שיינתנו בידי בעל הרשיון.

אלדר דוכן: (ב) כללים לפי סעיף זה ייקבעו לא יאוחר מיום כ"ב בניסן התשס"ה (1 במאי 2005).

אלדר דוכן: (ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכות המועצה לפי סעיף 33 (ב)".

אמנון כהן: גם לגבי התאריך הזה, אם לא תיתנו תאריך - אנחנו נקבע.

אמנון כהן: המועצה תקבע כללים למתן רשיון לשידורי רדיו תוך כמה זמן?

אלדר דוכן: סעיף קטן (ב) מתייחס לזה.

אלדר דוכן: אנחנו כרגע הצענו להוציא אותו.

אלדר דוכן: אתם אמרתם שבכל זאת אתם רוצים.

אמנון כהן: זה מתייחס לכללים של המועצה?

אתי בנדלר: כן.

אמנון כהן: סעיף 72 (ב) למי יש הערות?

אמנון כהן: הלאה 72 (ג) בבקשה.

נגה רובינשטיין: "תנאים והגבלות לעניין מתן רשיון לשידורי רדיו - 72 ג.

נגה רובינשטיין: (א) התנאים וההגבלות הקבועים בפסקאות (1) עד (4) של סעיף 41 (א) ובפסקאות ()4) ו-(5) של סעיף 41 (ג), יחולו בשינויים המחויבים, על מבקש רשיון לשידורי רדיו, והסמכויות הנתונות למועצה כוועדת מכרזים לפי סעיפים 42 עד 45 והחובות המוטלות עליה לפי הסעיפים האמורים, יהיו נתונות לה לעניין מבקש כאמור, בין אם מתן הרשיון לשידורי רדיו יהיה בדרך של מכרז או בלא מכרז.

נגה רובינשטיין: הסעיף הזה כולו גם (א) וגם (ב) מתייחס לריכוזיות בתקשורת בכלל.

נגה רובינשטיין: לא בתחום הרדיו, אלא בין הגורם שמחזיק ברדיו לבין גורמים אחרים.

נגה רובינשטיין: זה כולל גם איסורים על גורמים מסוימים להחזיק תחנת רדיו כמו למשל רשות מקומית.

נגה רובינשטיין: וזה כולל גם מגבלות על תחנת רדיו להיות מוחזקת על-ידי טלוויזיה בסדר גודל מסוים.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, הדברים מותרים אבל במוגבלות.

אמנון כהן: ובמערכת עיתון?

נגה רובינשטיין: עיתון יכול לפי הצעה שלנו להיות בעלים של תחנת רדיו אחת ולהחזיק עד 24 אחוזים בתחנת רדיו נוספת.

נגה רובינשטיין: אנחנו מפנים כאן לסעיף 41 שעניינו זכות להשתתף במכרז.

אמנון כהן: מה זה 41 (א)?

נגה רובינשטיין: 41 (א) עניינו זכות להשתתף במכרז.

נגה רובינשטיין: נכתב כאן שבמכרז רשאי את המשתתף להגיד שמתקיימים לפחות מעין אלה לא מתקיים באמור בסעיפים ב' ו-ג', (שנגיע אליהם) הוא תאגיד רשום בישראל, אשר יכולת לכוון את פעולתו ב-51 אחוזים לפחות וכל אמצעי השליטה בו הם בידי אזרחות ישראלית ותושבי ישראל.

נגה רובינשטיין: או בידי תאגידים שבמקרה שמתקיימים בהם את התנאים האמורים.

נגה רובינשטיין: במשרד או אזרח ישראלי כמשמעותו בחוק האזרחות.

נגה רובינשטיין: שתיים, שהיועץ המשפטי הממשלה (זה סעיף שקיים כיום) ואם הוא תאגיד, מנהלה או אדם או בעל עניין בתאגיד כאמור.

נגה רובינשטיין: שלוש, שהוא אינו סוכן פרסום כהגדרתו בחוק … התשמ"ד-1984.

נגה רובינשטיין: ארבע, הוא אינו תאגיד שאחד ממטרותיו או פעולותיו העיקריות ….

נגה רובינשטיין: לרבות זמן שידור, תשדירי פרסומות.

נגה רובינשטיין: סעיף קטן (ב).

נגה רובינשטיין: "(ב) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), לא יינתן רשיון לשידורי רדיו למי שמתקיים בו אחד מאלה: הוא גוף המשדר לפי דין שידורים לציבור או לחלק ממנו.

נגה רובינשטיין: או שהוא תאגיד שגוף כאמור הוא בעל עניין בו או שהוא בעל עניין בגוף כאמור, או שהוא עיתון; הוראות פסקה זו לא יחולו על תאגיד שבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק זה או בעל רשיון לשידורים לפי חוק התקשרות הם בעלי עניין בו, או שהוא בעל עניין במי מהם; לעניין פסקה זו, לא יראו בעל זיכיון לשידורי רדיו או בעל רשיון לשידורי רדיו לפי חוק זה, כגוף המשדר לפי דין שידורים לציבור"; בוא נסביר רגע מה העקרון שעומד מאחרי הסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: הרעיון הוא ברישא שלו שהוא משדר שידורים לציבור לפי דין.

נגה רובינשטיין: כלומר, רשות השידור וגלי-צה"ל בפרסלציה הנוכחית כעת, יהיו עליהם מגבלות אחרות לעומת המגבלות שקיימות לגופים מסחריים.

נגה רובינשטיין: מגבלה נוספת שקיימת כאן שעיתון עצמו לא יכול להחזיק ברשיון אלא כפי שנראה בהמשך, יכול להיות בעל שליטה בתחנת רדיו.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, שתהיה הפרדה תאגידית בין העיתון לבין.

אמנון כהן: כמה אחוז, מוגדר?

נגה רובינשטיין: לא, הוא יכול לשלוט גם 100 אחוזים.

אמנון כהן: בכמה רשיונות הוא יכול להחזיק?

נגה רובינשטיין: ברשיון אחד הוא יכול לשלוט שליטה מלאה וברשיון השני עד 24 אחוזים.

אילן ליבוביץ: למה אנחנו נותנים עיתון כמו למשל ידיעות אחרונות.

נגה רובינשטיין: אני אגיד לך מה הנחה אותנו ואם אתה חושב שטעינו, אני אשמח לשמוע כמובן.

נגה רובינשטיין: הרעיון שברדיו דיגיטלי אמורות להיות הרבה תחנות רדיו, יותר מאשר בתחנות רדיו אנלוגיות.

נגה רובינשטיין: ולכן בעקבות דיונים שהיו בינינו ועמדות שנשמעו בין המשרדים השונים, היתה עמדה שנראתה לנו סבירה שעיתון ככל שיהיה בשליטתה תחנת רדיו אחת, לא מעבר לכך.

נגה רובינשטיין: ותחנת רדיו נוספת היא יכולה להחזיק עד 24 אחוזים.

נגה רובינשטיין: אבל תחנה אחת מכיוון שאמורות להיות כפי שדובר כאן, עשרות של תחנות רדיו, אחת מהתחנות יכולה להיות בשליטתו של עיתון.

אילן ליבוביץ: אנחנו לא ארצות-הברית שיש בה 30 עיתונים יומיים כתובים או אני לא יודע כמה מאות עיתונים יומיים.

אילן ליבוביץ: יש פה בסך-הכל שלושה-ארבעה עיתונים יומיים כתובים שמחזיקים ריכוזיות מאוד גדולה של התקשורת הכתובה.

אילן ליבוביץ: את נותנת להם היום, יש להם כבר אפשרות להחזיק בטלוויזיה בערוץ 2, למרות שהגדלתם להם קצת את האחזקות, הם עדיין מחזיקים מניות בערוץ 2.

אילן ליבוביץ: הם יכולים להוסיף מניות בכבלים, עכשיו את נותנת.

אילן ליבוביץ: אני חושב שבעניין הזה, אם אנחנו יכולים להתחיל לנתק את זה כמה שיותר - אני חושב שהנושא של הבעלויות הצולבות הוא בעייתי מאוד, הוא לא בריא לדמוקרטיה.

אילן ליבוביץ: ויש לנו את ההזדמנות להתחיל פה, מה יביאו חוק תקשורת.

דני נישליס: תארו לכם שלידיעות אחרונות יש תחנת רדיו.

דני נישליס: אני לא מדבר על העוצמה הכלכלית שלה מולנו.

דני נישליס: אבל תארו לכם שהיא עושה כל יום בעמוד הראשון פרסומת, "תאזינו לרדיו שלי".

דני נישליס: איך אני יכול להתמודד אתו.

דני נישליס: איך אני יכול להתמודד עם ידיעות אחרונות שיש לו רדיו; עם שידורי קשת שיש לו רדיו; עם מעריב שיש לו רדיו?

אמנון כהן: הערה חשובה מאוד.

דוד בן בסט: המצב הקיים הוא כרגע שנתנו לעיתונים כתובים כמו ידיעות אחרונות ומעריב להיות חלק מהבעלים של תחנת טלוויזיה שזה כבר היה לא בסדר.

דוד בן בסט: להוסיף חטא על פשע ולתת להם גם רדיו.

דוד בן בסט: לא רדיו טלוויזיה, זה החלקים מתחלקים בצורה כזאת שיכול גם וגם.

דוד בן בסט: עד כמה שאני הבנתי.

דוד בן בסט: זה דבר הכי נורא שיכול להיות.

דוד בן בסט: איך אני בכלל בכוחותיי הדלים יכול בכלל להתקרב לידיעות אחרונות.

דוד בן בסט: הרי הוא ישמיד אותי בתוך שניה, אותי ואת כל ה-30 האחראים על הפלטפורמה הזאת.

דוד בן בסט: זה הדבר הכי נורא שיכול להיות.

אמנון כהן: לפי השוויוניות, איך אני יכול להגיד לו, אתה לא תתמודד, איך אני אומר לו?

דוד בן בסט: אני אומר לך, לעיתונים הגדולים היתה בעיה עם סעיף כזה בעבר, למי שבעל תחנת טלוויזיה לא היה רשאי למיטב ידיעתי, להיות גם בעלים של תחנת רדיו.

דוד בן בסט: כבר הוצבו בעבר מחסומים מאותם טעמים שאני מדבר כרגע.

דוד בן בסט: אני רוצה לומר את זה בצורה הכי ברורה שיכולה להיות, זה גזר-דין מוות.

אמנון כהן: באיזה כובע אתה?

דוד בן בסט: בכובע של יושב-ראש ההתאחדות.

דוד בן בסט: זה גזר דין מוות לתחנות שעוד לא הוקמו.

דוד בן בסט: ואם אנחנו מדברים על איומים לתחנות הרדיו האזוריות ולתחנות הרדיו הדיגיטליות - אנחנו פשוט בוחשים את שניהם.

עידו מור: אדוני, אם יורשה לי להציע.

עידו מור: הסוגייה הזאת עלתה בעבר בפני הוועדה הזאת.

אמנון כהן: לא הועלתה בפני.

עידו מור: לפני תקופתך אדוני.

אמנון כהן: בשנים קודמות אתה מדבר?

עידו מור: כן.

עידו מור: אדוני, בעניין הרדיו האזורי הסוגייה הזאת עלתה בעבר.

עידו מור: והוועדה פתרה בחוק הרשות השניה על-ידי כך שהגבילה עיתונים יומיים בשפה מסוימת לקבל איזשהו זיכיון או רשיון באותה שפה.

עידו מור: זה המגבלה שהוועדה הכניסה בזמנו לתוך חוק הרשות השניה.

עידו מור: זה בדיוק מונע מידיעות אחרונות לעשות גם רדיו בעברית.

עידו מור: אם הם רוצים - שיעשו רדיו ברוסית, שיעשו רדיו בערבית וכו' וכו'.

עידו מור: לא מונעים מהם להיכנס אל תחום הרדיו, אבל עיתון יומי בשפה מסוימת - לא יכול לקבל גם זיכיון, לא רשיון, לאותה שפה.

משה זיגדון: אני מבטיח לך שגם חברת המקומונים של ידיעות אחרונות שהיא חברה נפרדת בפני עצמה, גם היא תלך על רדיו ותתאר לך מה יקרה כשיהיה בידיעות אחרונות, תפרסם ברדיו שלי, תקבל בעיתון בחינם.

ירון אנוש: המצב פה הרבה יותר גרוע ממה שמתארים.

ירון אנוש: מכיוון שאם בידיעות אחרונות יש ארבעה בעלי שליטה ויותר שמחזיקים פחות מ-24 אחוזים, כל אחד מהם יוכל להקים תחנת רדיו.

ירון אנוש: ואז מצאת את ידיעות אחרונות.

נגה רובינשטיין: לא יוכל שליטה בפחות מ-24 אחוזים.

ירון אנוש: עד 24 אחוזים, נכון .

נגה רובינשטיין: אם הוא פחות מ-24 אחוזים הוא בשליטה, הוא לא יוכל.

ירון אנוש: אבל לי קוראים ירון מוזס ולו קוראים דוד מוזס וכל אחד מאתנו יבקש.

נגה רובינשטיין: אז אתה לא תוכל להקים יותר מאחת.

ירון אנוש: למה?

נגה רובינשטיין: מכיוון שמה יקרה, אז בוא ניכנס להגדרה של שליטה.

נגה רובינשטיין: הגדרה של שליטה בחוק התקשורת היא מאוד רחבה.

ירון אנוש: נורא פשוט, אני מחלק את המניות ככה שאני אחזיק ב-8 אחוז, הוא יחזיק עוד 4 אחוז.

נגה רובינשטיין: אני אסביר לך.

נגה רובינשטיין: בשביל זה ההגדרה של שליטה לעומת כל החוק, זה הגדרה הכי מודרנית בחוק התקשורת שניסה לכסות את כל המצבים האלה.

נגה רובינשטיין: גם אם אני מחזיקה רק 2 אחוז והוא מחזיק רק 2 אחוז - אבל יש בינינו איזשהו הסכם הצבעה בין בעל-פה ובין בכתב ובין בכל דרך שהיא, שמאפשר לנו את היכולת לכוון את הפעילות של התאגיד לאסיפה כללית או בדרך אחרת.

נגה רובינשטיין: מקודם אמרו לנו שמחר יהיו 50 תחנות רדיו דיגיטליות וזה מה שיהרוס אותם.

נגה רובינשטיין: זה מה ששמענו.

נגה רובינשטיין: ועכשיו אני מבינה שתחנה אחת של עיתון זה מה שישבור אותם.

נגה רובינשטיין: אני בדרך-כלל לא בפוזיציה של מגינה על בעלויות שונות של עיתונים, אני חושבת שזה פעם ראשונה שקורה לי בוועדה.

נגה רובינשטיין: ולכן אם באמת מדובר בסיטואציה שיש עשרות תחנות כפי שהוצג כאן.

נגה רובינשטיין: אני חושבת שאחזקה בעיתון זה לא משהו שיגמור את השוק.

אמנון כהן: יחסל, לא יגמור, יחסל אותו.

אלדר דוכן: תראו, העיתונים לא נמצאים פה, אבל בעצם מה שאומרים זה שכל מישהו שיש לו כוח והוא בעל ממון, הרי יכול לשדר יום יום בעיתון, יכול לפרסם יום יום בעיתון וזה הכל.

אלדר דוכן: זאת אומרת, הם בעצם מבקשים לחסום כל בעל ממון להתחרות אתם.

אלדר דוכן: מה שאתה כואב אותו זה זה שהוא מפרסם בעיתון.

אלדר דוכן: לא רק עיתון יכול לפרסם בעיתון.

אלדר דוכן: גם בנק הפועלים יכול לפרסם בעיתון.

אלדר דוכן: מי שיש לו ממון - יכול לפרסם בעיתון.

אלדר דוכן: לפי מה שאתם אומרים, אסור לתת לקול ישראל את הבמה הזאת, היא יום יום ברשת ב'.

אמנון כהן: יש לכם דרך לטפל בסוגייה החשובה.

נגה רובינשטיין: אם אתם רוצים להציע הצעה אחרת - נשמח לשמוע.

אתי בנדלר: יש כאן הצעות לא לאפשר.

עידו מור: את ההצעה שקיבלה בפעם הקודמת בוועדה.

אמנון כהן: מה קיבלה?

עידו מור: שעיתון יומי בשפה מסוימת לא יוכל לקבל גם רשיון או זיכיון לתחנת רדיו באותה שפה.

אמנון כהן: וזה מסתדר לכם?

נגה רובינשטיין: זה פתרון שהיה כאן לפני כמה שנים בנושא אחר.

נגה רובינשטיין: אני מרגישה שזה פתרון אקראי העניין של השפה.

נגה רובינשטיין: צריכה להיות כאן איזה שהיא החלטה עקרונית של הוועדה.

אמנון כהן: יש לכם בהפסקה לחשוב על ההחלטה העקרונית כאן בנושא הזה.

נגה רובינשטיין: מה העמדה שלכם אבל?

אתי בנדלר: הנחיית חברי-הכנסת היושבים כאן היא למצוא פתרון לכך שבעלי עיתונים ואני מניחה שלא מדובר על כל עיתון, אלא רק מדובר בוודאי על העיתונים עם התפוצה הרחבה ביותר, לא יוכלו להיות בעלים של תחנת שידור דיגיטלית.

אתי בנדלר: או לחלופין להגביל את סוג השידורים.

אתי בנדלר: אתם מתבקשים לחשוב על פתרון מוצע.

דוד בן בסט: אני רוצה שיהיה ברור.

דוד בן בסט: ידיעות אחרונות זה לא ידיעות אחרונות, ידיעות אחרונות יש לו 50 מקומונים.

דוד בן בסט: מספיק שהוא מחליט לקחת את המקומון שלו בשרון או את המקומון שלו בתל-אביב או את המקומון שלו פה.

דוד בן בסט: מדובר פה רק על העיתונים הגדולים, ארבעת העיתונים הגדולים ובזה פתרנו את בעלי הממון.

אמנון כהן: מיהם השלושה?

דוד בן בסט: ידיעות, הארץ, מעריב וגלובוס.

חיים פרננדס: צריך לקחת בחשבון שבסופו של דבר מדובר פה בפלטפורמה חדשה.

חיים פרננדס: שכל המטרה היא בסופו של דבר לפעול לטובת הצרכן.

חיים פרננדס: שיוכל לפתוח רדיו ולשמוע היצע גדול של שידורים.

חיים פרננדס: עכשיו צריך להבין שהפלטפורמה הזו לא תקום ביום אחד וייקח זמן עד שהיא תתחיל לתפוס תאוצה.

חיים פרננדס: אנחנו כן חושבים שטוב יהיו גם גורמים משמעותיים שייכנסו לתחום הזה.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים בהחלט שזה יכול לתרום.

חיים פרננדס: אני אומר שזה אחד מהשיקולים שצריך לחשבון.

חיים פרננדס: אני לא אומר שזה השיקול העיקרי, אני לא אומר שזה השיקול היחיד, אבל צריך לקחת את השיקול הזה בחשבון שגורמים כאלה יכולים לתרום בסופו של דבר להתפתחות מואצת יותר של אותם שידורי רדיו דיגיטליים.

חיים פרננדס: ובסופו של דבר זה עושה טוב לצרכן.

חיים פרננדס: אני לא אומר שזה השיקול היחיד.

דורון אבני: כאשר מדובר על גוף המשדר על-פי דין, צוין פה שרשות השידור וגלי-צה"ל, אני רק רוצה להביא לידיעתכם, שגוף המשדר על-פי דין הוא גם על רשיון לפי חוק התקשורת.

דורון אבני: דהיינו, נתפסים בתוך ההגדרה הזו גם ערוצים יהודיים וגופים אחרים שקיבלו רשיון לפי חוק התקשורת.

דורון אבני: זה האופן שבו הרשות השניה מפרשת את הסעיף.

דורון אבני: רשיון מיוחד אני מדבר.

דורון אבני: למשל ערוץ טבע דברים, שקיבל רשיון מיוחד.

דורון אבני: הם בעלי רשיון ולכן מכוח זה הם גופים המשדרים על-פי דין.

נגה רובינשטיין: זאת לא היתה הכוונה, יש חוסר הסכמה מבחינת המחלוקת המשפטית, שאנחנו היינו מעורבים בה במקרה, היא בין מועצת הכבלים שחושבת שגוף שמדבר על-פי דין לא כולל את הערוצים היהודיים.

דורון אבני: אני לא ראיתי חוות דעת של מועצת הכבלים בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: זה הטענה שלהם, אני רק שמעתי את זה בעל-פה.

נגה רובינשטיין: לעומת העמדה של הרשות השניה שחושבת שגוף המשדר על-פי דין כולל גם את הערוצים המיוחדים.

נגה רובינשטיין: אין כוונה שהמגבלה הזאת תחול גם על ערוצים - - -

דורון אבני: אז שיכריזו, אין לי בעיה.

דורון אבני: אני כרשות שניה רואה את זה מחובתי להביא לידיעת הוועדה את האופן שבו אנחנו רואים את הסעיף.

דורון אבני: אני חושב שגם מבחינה משפטית אי אפשר לבוא ולומר שמי שמשדר לפי דין, הוא לא גורם שקיבל רשיון.

דורון אבני: אז אם רוצים להחריג את זה - אפשר להחריג את זה מפורשות.

נגה רובינשטיין: אנחנו נמצא דרך ואנחנו נחריג את זה בחוק.

אמנון כהן: אז זה גם בירור, אני כותב לי.

נגה רובינשטיין: זה לא עניין זה של בירור.

נגה רובינשטיין: אין לנו מה לברר.

דורון אבני: הבהרה.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים.

נגה רובינשטיין: המשך הקראת החוק.

נגה רובינשטיין: "(2) הוא תאגיד שהוא בעל שליטה כבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק זה, או בעל שליטה בבעל רשיון לשידורים לפי חוק התקשורת או בעל שליטה בעיתון, וגם בעל שליטה בבעל רשיון לשידורי רדיו".

נגה רובינשטיין: שהרעיון הוא שמי הוא בעל רשיון כללי לשידורים כמו נניח הכבלים והלווין - יוכל להיות בעל שליטה בתחנת רדיו אחת.

נגה רובינשטיין: אבל שהוא יבקש תחנת רדיו נוספת - הוא כבר לא יוכל להיות בעל שליטה גם בה.

אמנון כהן: אפשר לחיות עם זה, בסדר.

נגה רובינשטיין: הסעיפים הבאים הם בעצם ורסיות של הסעיף הראשון.

נגה רובינשטיין: כלומר, כל המצבים שהם רלוונטיים להגדרה הראשונה.

נגה רובינשטיין: מכיוון שאחזקות בתאגיד יכולות להיות מלמעלה במישרין של חברה אם וחברה בת.

נגה רובינשטיין: על-ידי חברות אחיות.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, יש גורם אחד שמחזיק בשתי הטבות.

נגה רובינשטיין: ושיש גורם מלמטה שמחזיק.

נגה רובינשטיין: "(3) הוא תאגיד שאדם המחזיק בו בשיעור של עשרים וארבעה אחוזים או יותר מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, או שולט בו, הוא גם בעל שליטה בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק זה, או בעל שליטה בבעל רשיון לשידורים לפי חוק התקשורת או בעל שליטה בעיתון וגם בעל שלטה בבעל רשיון לשידורי רדיו; (4) הוא תאגיד שמי שמחזיק בו בשיעור של עשרים וארבעה אחוזים או יותר מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, או שולט בו, הוא גם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק זה, או בעל רשיון לשידורים לפי חוק התקשורת או עיתון, וגם בעל השליטה בבעל רשיון לשידורי רדיו; (5) הוא תאגיד שאדם המחזיק בו בשיעור של עשרים וארבעה אחוזים או יותר מסוג כלשהו של אמצעי שליטה, או שולט בו, הוא גם בעל רשיון לשידורי רדיו וגם בעל שליטה בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק זה, או בעל שליטה בבעל רשיון לשידורים לפי חוק התקשורת או בעל שליטה בעיתון".

נגה רובינשטיין: סעיף קטן (ג) זה אותו סעיף שמאפשר גמישות כמו בפעם הקודמת, מאפשר גמישות לשר לאחר התייעצות עם המועצה באישור הוועדה, לשנות את הכללים הללו, למעט תנאים שבאמת אי אפשר לזוז מהם.

נגה רובינשטיין: "(ג) על אף הוראות סעיף זה, רשאי השר, לאחר התייעצות עם המועצה ובאישור הוועדה, לשנות את התנאים וההגבלות הקבועים בסעיף קטן (ב) ובסעיף 41 (ג) (4) ו-(5), ולקבוע תנאים או הגבלות אחרים או נוספים שיחולו לגבי מבקש רשיון לשידורי רדיו.

נגה רובינשטיין: (ד) בסעיף זה, "עיתון" - כהגדרתו בסעיף 6(ח)(4)(ג) לחוק התקשרות.

נגה רובינשטיין: "

אמנון כהן: מה זה "עיתון".

נגה רובינשטיין: הגדרה של 6(ח)(4) לחוק התקשורת זה לדעתי עיתון בעל תפוצה יומית.

אתי בנדלר: "עיתון היומי במרבית רחבי המדינה וכן כל אדם שהוא המוציא לאור של העיתון".

אמנון כהן: שים לב.

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: הם רוצים אבל מעבר לזה שאלה לא יוכלו גם לקבל את מה שיש כאן.

נגה רובינשטיין: אנחנו עשינו את ההבחנה בין עיתון עם תפוצה או לא.

נגה רובינשטיין: אבל הם חושבים שהמגבלות שקבועות כאן מאפשרות עדיין לעיתון להיכנס יותר מדי לתחום של רדיו.

אמנון כהן: אז במקום הזה תוסיפו את התיקון שיהיה לכם, אחרי שתדברו ביניכם.

נגה רובינשטיין: הם רוצים לשנות את התוכן.

דוד בן-בסט: שיהיה ברור לעיתון יומי ואז זה אין בעיה.

דורון אבני: ידיעות אחרונות לא יכול לפנות ולקבל רשיון.

דורון אבני: צודקות התחנות שהן אומרות שכרגע בנוסח לפני הוועדה אין מגבלה על תאגיד שידיעות אחרונות מחזיק בו, אפילו שולט בו, לגשת ולקבל.

אמנון כהן: אז איך אתה מציע לתקן?

דורון אבני: נשב בהפסקה.

אמנון כהן: או-קיי, אז תשבו בהפסקה.

אמנון כהן: תמשיך הלאה, סעיף 72 (ד).

אלדר דוכן: סעיף 72 (ד) - "זיכיון להפעלת תחנת שידור" - 72ד.

אלדר דוכן: (א) (1) זיכיון להפעלת תחנת שידור יינתן על פי מכרז, שתפרסם ועדת מכרזים שימנה השדר (בסעיף זה - ועדת המכרזים) ואלה חבריה: שלושה עובדי משרד התקשורת, שימנה השר; שלושה עובדי משרד האוצר, שימנה שר האוצר; עובד הרשות שמינה המנהל יוזמן לשייבות ועדת המכרזים.

אלדר דוכן: (2) עובד הרשות שמינה המנהל, יוזמן לישיבות ועדת המכרזים.

אמנון כהן: עובד הרשות זה הרשות השניה, שמינה המנהל - זה המנכ"ל.

אלדר דוכן: אנחנו הרבה פעמים מקבלים כמעט במרבית ישיבות המכרזים אנחנו מנסים להגיע לעמדה מוסכמת.

אמנון כהן: אין נושא אחד אין הסכמה, שלוש נגד שלוש, מה אתה עושה?

אלדר דוכן: בסופו של דבר תמיד מסכימים.

אמנון כהן: לא, חייב להיות אי-זוגי.

אלדר דוכן: אנחנו יש לנו הרבה ניסיון בהרבה ועדות.

אלדר דוכן: מדובר פה על הזיכיון להפעלת התשתית.

אלדר דוכן: הוא בכל אופן גורם קשור.

אמנון כהן: הוא לא מתחשב בו בכלל.

אתי בנדלר: אז אם הוא גורם קשור, תנו להיות חבר ועדה.

אלדר דוכן: בהרבה ועדות, למשל בוועדות התכנון והבניה, נגיד בוועדות המכרזיות, המועצה הארצית, מזמינים את נציגי הרשויות המקומיות, אבל הן לא חברות.

אמנון כהן: אין ועדות זוגיות.

אלדר דוכן: יש לנו הרבה.

אלדר דוכן: השיקול הזה של זוגי או לא זוגי - הוא לא בהכרח מכריע מכיוון שאתה צופה ועדות, יש בהם נציגים זוגיים ובסופו של דבר המנכ"לים, השרים מתכנסים ומקבלים החלטה בכזה מצב.

אמנון כהן: הרשות, אתם לא רוצים איזה חבר בפנים?

דורון אבני: אנחנו נפעל לפי הנחיית הוועדה בעניין הזה.

אלדר דוכן: כל הקמת הרשות השניה וכל הרשות השניה עניינה לעסוק בתוכן, וכל התאמתה נועד להפריד את הממשלה מן התכנים.

אלדר דוכן: פה מדובר בנושא תשתיתי מובהק.

אמנון כהן: אבל הרשות, מה הבעיה?

חיים פרננדס: אני רוצה לתת עוד הסבר.

חיים פרננדס: בדיוק כמו שאין נציג ממשלה שמוזמן לישיבות מועצת הרשות השניה לנושא התוכן, לנושא רשיונות התוכן - כך אנחנו חושבים שהנושא התשתיתי, חבר-הכנסת כהן, צריך להיות באחריות הגוף שמסדיר את התשתית, כלומר, הממשלה.

חיים פרננדס: במקרה הספציפי הזה שני משרדי הממשלה הרלוונטיים, תקשורת ואוצר.

חיים פרננדס: עדיין אמרנו בסופו של דבר מישהו צריך לרכב על התשתית הזאת, זה בעלי רשיונות.

חיים פרננדס: מי מעניק את אותם רשיונות - אותו נציג של מועצת הרשות השניה.

חיים פרננדס: טוב שיהיה אתנו, טוב שישמיע את דעתו, אבל בסופו של דבר בסוגיות של תשתית, של קרקע, של מקרקעין, של זכויות מדינה.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים שבסופו של דבר מי שצריך להוביל את זה - זה משרדי הממשלה.

אמנון כהן: אם יהיה פה ארבעה עובדי משרד התקשורת, תהיה לך בעיה?

חיים פרננדס: כן.

ירון אנוש: אם מותר לי, אין פה מדובר בחלוקה מובהקת ויסודית בין תשתיות לבין תכנים.

ירון אנוש: מכיוון שפה הרי נאמר שבעל התשתית לתחנות רדיו דיגיטליות טריטוריאליות זכאיות, יוכל גם לשדר ב-20 אחוזים ממה שיש לו.

ירון אנוש: כלומר, יש לו גם עניין של בעל השליטה בנכס הפיזי, בתשתית הפיזית.

חיים פרננדס: מדובר על ההגדרה, לא מדובר על הגוף שפועל.

חיים פרננדס: תכף נגיע למה שאתה אומר, תסתכל על סעיף (ב).

ירון אנוש: למה שלא יהיה חבר שמה במועצת השניה שהיא אחראית על תוכן.

דורון אבני: הנקודה היחידה שאנחנו כן רוצים להדגיש ואת זה גם אמרנו בדיון הקודם, שאנחנו כן חושבים שצריכה להיות הפרדה בין תשתית לתוכן.

אמנון כהן: אני רושם לי כאן את הנקודה הזאת.

אמנון כהן: אחרי ההצבעה אני אחשוב עד השעה 15:00.

אמנון כהן: אני פשוט כתבתי מול אי זוגי לשים לב אליה.

אמנון כהן: תמשיך הלאה.

דורון אבני: זה נשמט מעיני.

דורון אבני: זה למעשה המקום הנכון של הפרדה בין תשתית לתוכן.

חיים פרננדס: זה בסעיף (ב), דורון.

דורון אבני: סיימנו לקרוא אותו.

דורון אבני: אם אנחנו רוצים, זה חלק מהבעלויות הצולבות.

דורון אבני: אחת מהבעלויות הצולבות שאנחנו מבקשים שתקבע לעניין הרדיו הדיגיטלי, שמי שקשור לבעל התשתית, לאותו גורם שמקים את התשתית להפצת הרדיו הדיגיטלי - לא יוכל להיות בעל רשיון בתוכן.

דורון אבני: אנחנו חושבים שההפרדה הזו בתשתית ובתוכן היא הפרדה חשובה מאוד.

דורון אבני: מכיוון שמטבע הדברים אם בעל התשתית יוכל גם להקים תחנה משל עצמו, דרך הדברים היא כזו שיהיה לו יתרון על גבי הגופים האחרים שירכבו על גבי התשתית שלו.

דורון אבני: לכן אנחנו מציעים לקבוע בסעיף שכבר סיימנו לקרוא אותו, עם חמש המגבלות של הבעלויות הצולבות, עוד מגבלה שישית.

דורון אבני: ויש לנו גם הצעה לניסוח שתיצור.

אמנון כהן: איפה זה?

דורון אבני: בסעיף 72 (ג) (ב) אנחנו מציעים לקבוע פסקה (6) שבה ייקבע שבעצם תיצור את המגבלה בתשתית מתוכן.

דורון אבני: אני מתנצל שזה נשמע מסובך, אבל הנושא הוא מסובך.

חיים פרננדס: רגע, לפני שקוראים את התוכן, את העקרון הבנו.

חיים פרננדס: אז אני רוצה רגע להתייחס לעניין הזה.

חיים פרננדס: מיד בסעיף (ב) כתוב פה, מה המנדט של ועדת המכרזים.

חיים פרננדס: בין היתר כתוב, (ותכף אלדר דוכן יקרא את זה בצורה מסודרת.

חיים פרננדס: ) הוועדה יכולה לקבוע את הזכות להשתתף במכרז וכן במגבלות וסייגים לעניין הזכויות כאמור.

חיים פרננדס: כלומר, אם ועדת המכרזים שמפרסמת את המכרז של הברזלים, של התשתית תחשוב שטוב שתהיה הפרדה, כמו שכרגע דורון מדבר עליה, בין התשתית לבין התוכן - היא תהיה רשאית לומר שמי שמשתתף במכרז האמור - לא יוכל להיות אחרי זה מישהו שגם מחזיק ברשיון של תוכן.

דורון אבני: אנחנו חושבים אבל שלא צריך להשאיר את זה לשיקול דעת הוועדה.

דורון אבני: זה בדיוק העניין.

דורון אבני: כלומר, אנחנו חושבים שהוועדה הזאת בהחלט יש לה שיקול דעת רחב, אבל בסוגייה הזו של הפרדה בתשתית ותוכן - זו צריכה להיות קביעה בחוק הראשי שלא נתונה לשיקול דעתו.

דורון אבני: ודרך אגב, אני רק רוצה להבהיר בקונטקסט, זה דרך אגב אחת הסיבות שאנחנו לא באים ומתעקשים על נציג בוועדה.

דורון אבני: כי אי אפשר לאחוז בחבל רק משני קצותיו.

דורון אבני: אם אומרים שהוועדה הזאת לא מתעסקת בתוכן - אז היא גם לא יכולה להתעסק בשאלה של הפרדה בין תשתית לתוכן.

דורון אבני: אם היא כן מתעסקת בתוכן - זה שאלה אחרת.

אלדר דוכן: אנחנו מסכימים כמובן שהעקרון של הפרדה בין תשתית לתוכן הוא ברור שהוא יתרון חשוב וחיוני ונכון ואין חולק עליו.

אלדר דוכן: מה העניין?

אלדר דוכן: העניין הוא ההערכה בדבר האפשרות ששחקנים חזקים ייכנסו להקים את התשתית - אם הם ידעו מראש שאין להם תוכן.

אלדר דוכן: היה וועדת המכרזים, על-פי ההצעה שלנו, מה שהרעיון שמונח ביסודה הוא שאם ועדת המכרזים תגיע למסקנה שהמצב בשוק הוא שגם היא תקבע את ההגבלה הזאת - ייכנסו מספיק שחקנים שהתמודדו לנו במכרז.

אלדר דוכן: בוודאי תקבע את ההגבלה הזאת.

אלדר דוכן: לעומת זאת, אם הוועדה על-פי מחקרי שוק שהיא תעשה, היא תגיע למסקנה שייתכן שאם היא תקבע את ההגבלה הזאת - אף אחד כאן לא ייכנס.

אלדר דוכן: וכך אפשר לאיים את כל המהלך.

דורון אבני: צריך לזכור אבל שהוועדה היא לא אנשי תוכן.

דורון אבני: אנחנו לא מתווכחים על העקרון הזה.

דורון אבני: הוועדה היא לא אנשי תוכן, היא אנשי משרד התקשורת.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את מה שאתה מציע.

דורון אבני: שהמגבלה שתהיה הוא בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור; או שהוא תאגיד של בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור מחזיק בו אמצעי שליטה; או שהוא תאגיד המחזיק באמצעי שליטה ובעל זכויות להפעלת תחנת שידור; או שהוא תאגיד שמי שמחזיק באמצעי שליטה, מחזיק באמצעי שליטה ובעל זיכיון להפעלת תחנת שידור.

דורון אבני: בעצם מה שאנחנו עושים שהמגבלה הזאת אנחנו מונעים כל קשר אפשרי לבין בעל הרשיון לתחנה דיגיטלית לבין בעל הזיכיון להגבלת תחנת שידור.

אמנון כהן: חיים, יש בעיה עם זה?

חיים פרננדס: כן.

חיים פרננדס: כרגע אלדר הסביר את ההגיון.

חיים פרננדס: וסעיף כזה יכול להיות בסופו של דבר לא לאפשר לנו להקים את התשתית.

דורון אבני: רק להבהיר.

דורון אבני: המגבלה של 20 אחוז שנאמרה קודם, אומרת, שאותו בעל להפעלת תשתית יוכל להחזיק עד חמש, ארבע תחנות.

אתי בנדלר: אז הבקשה נדחית, אם ככה.

אמנון כהן: כן.

אלדר דוכן: "(ב) ועדת המכרזים תורה על תנאי המכרז לפי סעיף זה, ובין השאר על תנאים בעניינים אלה: (1) אופן בחירת הזוכה במכרז; (2) מספר הזוכים במכרז; (3) הזכות להשתתף במכרז, וכן מגבלות וסייגים לעניין הזכות כאמור; (4) תנאי הכשירות הנדרשים לצורך השתתפות במכרז; (5) תקופת תוקפו של הזיכיון, לרבות אפשרות הארכת תקופת תוקפו בתקופה נוספת, אחת או יותר; (6) תנאים והגבלות בדבר החזקה, העברה או רכישה אל אמצעי שליטה במבקש הזיכיון; (7) הבעלות בתחנת השידור שלה

אלדר דוכן: פעלתה מתבקש הזיכיון במהלך תקופת הזיכיון ולאחריה; (8) הידע והניסיון המקצועיים הנדרשים ממבקש הזיכיון, לרבות הטכנולוגיה שתשמש לצורך הפעלת תחנת השידור ודרכי הקליטה והגישה לשידורים המופצים באמצעות תחנת השידור; (9) ערבויות שעל בעל הזיכיון להפעלת תחנת שידור להמציא לשם קבלת הזיכיון ולהבטחת מילוי תנאי הזיכיון, והדרכים למימושן;

אתי בנדלר: סליחה, שאלה לגבי פסקה (5): "תקופת תוקפו של הזיכיון לרבות אפשרות הארכת תקופת תוקפו בתקופת נוספת, אחת או יותר".

אתי בנדלר: לכאורה אפשר לקבוע כאן שזה יהיה זיכיון ל-30 שנה עם אפשרות להארכות נוספות.

אתי בנדלר: כל פעם של 30 שנה או יותר.

אתי בנדלר: אם לא ראוי שתהיה איזה שהיא מגבלה בחוק עצמו שתאמר.

אלדר דוכן: בכל מקרה מי שייגש למכרז זה כמובן אחרי פרסום המכרז.

אלדר דוכן: ובמכרז עצמו מוגדרים כל התנאים האלה.

אתי בנדלר: אבל נתתי לך דוגמה איך אתה מונע את זה שזה יהיה בעצם בלתי מוגבל.

אלדר דוכן: לא, אבל העניין הוא שאנחנו עוד לא יודעים באיזה שיטה ייערך המכרז.

אלדר דוכן: נניח בביו-טי נניח זה יישאר אצלו.

אלדר דוכן: אנחנו לא יודעים מה השיטה הכלכלית הנכונה והזולה ביותר למשלם הציבור, על-מנת להקים את הפרויקט הזה.

אלדר דוכן: עכשיו ייתכן, בכל, נניח בית-משפט שאנחנו מקימים שעולה עשרות מיליוני ש"ח, יש יועצים כלכלים שאומרים לכמה זמן.

אלדר דוכן: למשל בתי-משפט מוקמים בביו-טי, חלקם.

אלדר דוכן: אז יש את היועצים הכלכליים שאומרים, תראו הכי זול יוצא לנו אם ניתן להם את זה ל-20 שנה ובדמי שכירות כאלה.

אלדר דוכן: אנחנו עוד לא עשינו את העבודה הזאת, לכן אנחנו חושבים שעדיף לתת את הזכות הזאת, את השיקול דעת הזה, לוועדת המכרזים.

אתי בנדלר: אלדר, אתה לא ענית לי על השאלה שלי.

אתי בנדלר: אני מבינה שיש צורך לעשות חישובים כלכליים, מבחינת ייתכנות כלכלית כזו או אחרת כדי להקים תחנת שידור, כדי שזה יהיה כלכלי.

אתי בנדלר: עדיין כשאתה משאיר את זה בלשון כל-כך פתוחה, אתה בעצם מאפשר לוועדת המכרזים לקבוע שלא תהיה בפועל הגבלת תוקף של הזיכיון.

אלדר דוכן: ייתכן, נניח כמו שאת אומרת לי, תיתן להם זיכיון ל-30 שנה.

אתי בנדלר: פלוס הארכות כל פעם ללא הגבלה של מספר הפעמים של 30 שנה.

אלדר דוכן: נכון.

אלדר דוכן: פלוס ארבע הארכות ל-30 שנה.

אלדר דוכן: אבל ברגע שוועדת המכרזים הכריזה את זה, אלה התנאים, כולם יודעים אותם.

אלדר דוכן: אלה תנאים שקופים וכל אחד יודע מראש שאלה התנאים.

אלדר דוכן: ולכן בעצם מתקיים פה הליך השוויון במלואו, כי המכרז מראש מאפשר לכל אחד לדעת שאלה התנאים שלו.

אתי בנדלר: מה הרעיון, מה יקרה אם תחנת השידור בתום תקופת הזיכיון - ההנחה היא שמבחינה טכנית היא תפחית את עצמה.

אתי בנדלר: זה הרעיון?

אלדר דוכן: נכון.

אתי בנדלר: אבל אם תקופת הזיכיון בפועל איננה מוגבלת בטכניקה הזאת שהוא אומר - הם יחליפו כל הזמן את המשדרים ולמעשה הם יהיו בעלי זיכיון בלתי מוגבל.

אתי בנדלר: השאלה אם זו הכוונה - אז תגידו את זה במפורש.

אתי בנדלר: זה לא מה שהוצג בפני הוועדה.

אתי בנדלר: כפי שזה הוצג לפני הוועדה היה שאורך תקופת הזיכיון לא יעלה בעצם על אורך חיי המשדרים.

חיים פרננדס: מה שמטריד אותך זה תקופות ההארכה הנוספות?

אתי בנדלר: בעיקר.

חיים פרננדס: לפי פרמטרים כלכליים יקבעו שלוש שנים או 15 שנה, כפי שהם ימצאו לנכון.

אתי בנדלר: אין לי שום בעיה עם התקופה הראשונה.

אתי בנדלר: אבל כשאתה מאפשר הארכות אחת או יותר.

חיים פרננדס: ומה ההצעה שלך לגבי ההארכות?

אתי בנדלר: אני מעלה בעיה.

אתי בנדלר: אני מציעה שאתם תתנו לזה פתרון.

אמנון כהן: יש לך פתרון?

דוד בן בסט: אמרה היועצת המשפטית, ולדעתי זה דבר חכם, לא יעלה על אורך זמן המשדרים.

דוד בן בסט: אז אפשר להחליט שזה יהיה לא יעלה על זמן המשדרים".

דוד בן בסט: זמן המשדרים זה בערך 12 שנה או 14 שנה.

דוד בן בסט: זה גם מה שנאמר בוועדה.

דוד בן בסט: הבנתי שזה ההגיון.

דוד בן בסט: אני חושב שצריך להסיק מהמסקנות, כי ממילא זה 15 שנה, זה מה שקורה בפועל.

דוד בן בסט: אני רוצה שגם יסיקו את המסקנות מהבעיות שהיו במשך הארכת תקופות הזיכיון.

דוד בן בסט: כי היו תחנות רדיו שאחרי 10 שנים כמעט התפרקו כי הם לא יכלו להחזיר את ההשקעה שלהם והשותפים לא רצו יותר להזרים כסף.

דוד בן בסט: קרה לנו את זה בערוץ 2 התחלה, קרה לנו בערוץ 10, קרה ב-YES.

אמנון כהן: עכשיו קורה ברדיו האזורי.

דוד בן בסט: קורה ברדיו האזורי נכון כרגע שחלק מהעסק עדיין לא ה צליח להתמסד, כי ההחלטות שניתנו היו שגויות.

דוד בן בסט: ולכן 15 שנה זה יכול להיות זמן סביר.

דוד בן בסט: בארצות הברית זה בלתי מוגבל.

דוד בן בסט: אתה עומד בתנאים שלך, זה בלתי מוגבל.

דוד בן בסט: אני אומר, לא לאורנג' ולא לכל האחרים, לא נותנים להם זמן מוגבל.

דוד בן בסט: בכל העולם עד שאתה בונה לעצמך את העסק שלך, את הביזנס שלך, פתאום אתה אומר אין לך ביזנס יותר.

דוד בן בסט: עכשיו פעם אמרו שיש שדרים מוגבלים, ופעם אמרו, פה אין תדרים מוגבלים.

דוד בן בסט: אז איפה הבעיה כאן?

דוד בן בסט: למה בארצות הברית זה טוב.

דוד בן בסט: למה כשנוח לאוצר אומרים: "תראו מה קורה בארצות-הברית".

דוד בן בסט: אבל כשאנחנו אומרים תראו גם מה קורה בארצות הברית גם בנושאים שנוח לנו.

דוד בן בסט: אומרים לנו: "זה לא מתאים".

דוד בן בסט: אתי בנדלר: מה אתה מציע?

אמנון כהן: אני עוד לא הבנתי ממך אם להגביל בזמן או לא להגביל בזמן.

דוד בן בסט: אני רוצה להודות, אני לא הבנתי, אתה אומר שהם רוצים להעביר את זה ל-5 שנים.

אמנון כהן: אבל אתה יושב פה, על מה אתה חושב?

דוד בן בסט: אני אומר שצריך לא להגביל את זה לחלוטין.

אמנון כהן: תתקדם הלאה.

אלדר דוכן: "(ג) מכרז לפי סעיף זה יפורסם לא יאוחר מיום כ"א באדר ב' התשס"ה (1 באפריל 2005)".

אמנון כהן: בתאריך יש בעיה אני הבנתי.

אמנון כהן: הוועדה קובעת תאריך.

אלדר דוכן: "(ד) השר יעניק זיכיון להפעלת תחנת שידור למי שוועדת המכרזים בחרה בו, ויקבע את תנאי הזיכיון בהתאם לתנאי המכרז; השר רשאי, במהלך תקופת הזיכיון לשנות תנאים בזיכיון, להוסיף עליהם או לגרוע מהם".

אלדר דוכן: (ה) הוראות סעיפים 33 (ד), 36(א), 37, 42 עד 44, 108 ו-109 יחולו לעניין זיכיון להפעלת תחנת שידור או לעניין בעל זיכיון כאמור, בשינויים המחויבים לפי העניין, ובשינוי זה: בסעיפים 37 ו-108 בכל מקום, במקום: "המועצה" או "הרשות" יבוא: "השר".

דורון אבני: אני לא יודע אם זה הבנת מכוון, אבל הושמט מפה סעיף 41 (א) (1) לסעיף 41 (א)(2).

דורון אבני: 41 (א)(1) קובע עקרון שהוא מאוד חשוב כחוט השני בכל החקיקה של ישראליות.

דורון אבני: כלומר, שלפחות 51 אחוז מהרכב בעלי המניות של בעל הזיכיון וגם בנושא של כל רחבי פעילות יהיו ישראליים.

דורון אבני: אני חושב שדווקא בתשתית כזאת שיש לה חשיבות לאומית, אני לא יודע אם זה כוונת מכוון.

אלדר דוכן: זה בהחלט כוונת מכוון.

אלדר דוכן: כי זה חלק מהתנאים שוועדת.

דורון אבני: אני מפנה תשומת לבכם רק שאתה הפנית לכל מיני סעיפים אחרים שקובעים מגבלות, כולל מגבלות של שיקול דעת של ועדת המכרזים.

דורון אבני: אם אתה לא תפנה לסעיף 41 (א)(1).

דורון אבני: והשני, זה הנושא של קלון.

דורון אבני: עוד עקרון שעובר הוא שמי שהורשע בעבירה שלדעת היועץ המשפטי לממשלה יש בה קלון, לא יכול.

אלדר דוכן: אין לנו בעיה עם קלון.

אמנון כהן: מה יש לך בעיה עם 41 (א)?

אלדר דוכן: לגבי העניין של הישראליות, אנחנו חושבים במובהק שזה חלק מהסמכות ושיקול הדעת של ועדת המכרזים, פרוייקטים פי אלף יותר חשובים.

אלדר דוכן: כמו למשל, רכבת קלה ותשתיות אחרות.

אלדר דוכן: ועדת המכרזים צריכה לשקול האם רוצה לאשר.

אלדר דוכן: אם אתה מראש עוד לפני שבדקתם בכלל, מגבילים אלה ואלה לא יוגשו - אנחנו מגבילים את התחרות והגורמים שמשתתפים במכרז יציעו הצעות יותר גבוהות.

אלדר דוכן: למה התשתית צריכה להיות בבעלות גורם ישראלי?

דורון אבני: כך נעשה לפחות דיון בוועדה.

דורון אבני: עכשיו אף אחד בטח לא יוכל לפרש את זה הפוך.

אלדר דוכן: יש סמכות לוועדת המכרזים.

אלדר דוכן: יושבים שם נציגים מכובדים.

אתי בנדלר: הוועדה צריכה להכריע זה באמת בעניין הישראליות כרגע.

אתי בנדלר: אם לקבוע את זה או שזה ייקבע בחוק, המגבלה הזו.

אתי בנדלר: או שזה יהיה בשיקול ועדת המכרזים.

אמנון כהן: מה אתה אומר?

דוד בן בסט: אני רוצה להעיר לאדוני שיש תחנות רדיו וגופים כמו ABC, Europe1 Europe 2 , ו-CNN שיש להם גם תשתיות וגם תחנות רדיו ויבואו לכאן ואנחנו נקבל את התחנות שלהם כאן בישראל.

אתי בנדלר: היושב-ראש החליט שזה יהיה בסמכות ועדת המכרזים.

אתי בנדלר: והקלון איזה סעיף זה?

דורון אבני: סעיף 41 (א)(2).

אמנון כהן: תמשיך הלאה.

אמנון כהן: "רשיון להפעלת תחנת הזנה לווינית - 72ה.

אמנון כהן: לא יתקין, לא יפעיל ולא יקיים אדם תחנת הזנה לווינית, אלא אם כן קיבל רשיון לכך מאת השר לפי הוראות סעיף 4 לחוק התקשרות, ובהתאם לתנאי הרשיון".

אמנון כהן: "הפצת שידורי רדיו של גופים המשדרים לפי דין - 72ו.

אמנון כהן: (א) בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור יפיץ, אם הורה לו השר לעשות כן ובהתאם להוראות השר, שידורי רדיו של גופים המשדרים לפי דין והמפורטים בפסקאות (1) עד (3) שלהלן, באמצעות אפיקים מאפיקי תחנת השידור כמפורט באותן פסקאות, וזאת באופן מלא, בזמן אמיתי ובלא כל קטיעה או עריכה: (1) רשות השידור, כמשמעותה בחוק רשות השידור - 4 אפיקים; (2) גלי צה"ל - שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל - 2 אפיקים; (3) מי שהיה בעל זיכיון לשידור רדיו אזוריים ערב תחילתו של חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2005 (תיקוני חקיקה), התשס"ה -2004 - אפיק אחד, ובלבד שמתקיימים לגבי בעל הזיכיון כאמור שניים אלה: הוא עומד בכל תנאי זיכיונו; הוא בעל רשיון לשידורי רדיו".

אמנון כהן: שאלו פה מה זאת אומרת שהוא צריך להיות גם בעל רשיון לשידורי רדיו.

אמנון כהן: הכוונה היא ברורה.

אמנון כהן: מי שהיה בעל זיכיון ערב תחילתו של חוק זה, הוא זכאי לקבל את האפיק בהתאם לתנאים האלה.

אמנון כהן: אבל הוא לא סתם מקבל את האפיק, הוא מקבל את האפיק יחד עם הרשיון שמחדיר את תנאי השימוש בו.

אמנון כהן: כלומר, גורם חיצוני אחר שמקבל רשיון והרדיו האזורי שקיבל, יחולו עליהם בדיוק אותם תנאים ואלו הם תנאי הרשיון שקבע.

דני נישליס: לא בא בחשבון.

דני נישליס: למה גלי-צה"ל וקול ישראל?

אלדר דוכן: סליחה, אני חושב שיש פה איזה שהיא הגזמה פראית.

אלדר דוכן: הם מבקשים שיחולו עליהם מה שחל על גלי צה"ל ורשות השידור.

אלדר דוכן: שרשות השידור הוא גוף שמשדר לפי חוק.

אלדר דוכן: לפי הוראות של חוק.

אלדר דוכן: וזה שידור ציבורי לחלוטין וזה שידור מסחרי והם לא גורמים שהם משדרים על-פי חוק.

אלדר דוכן: מחר יכול לבוא, יושב פה עידו מור, מחר יושב יואב וכו' וכו', זה לא רשות השידור ואין שום סיבה שהם יקבלו את מה שיש לרשות השידור.

אמנון כהן: מה יש להם שהם לא מקבלים?

אלדר דוכן: רשות השידור משדרת לפי התנאים שנקבעו בחוק רשות השידור.

אלדר דוכן: כלומר, הוראות של מליאה, של מועצה וכו'.

נגה רובינשטיין: אי אפשר להכפיף את רשות השידור וגלי-צה"ל בקבלת הרשיון לחוק אחר.

נגה רובינשטיין: לחוק התקשורת עם שרים אחרים.

נגה רובינשטיין: זה עניין שונה לחלוטין, זה מוסדר בחקיקה אחרת עם סמכות אחרת של השרים, סמכות אחרת של הממשלה.

נגה רובינשטיין: מה שאנחנו עושים כאן זה בעצם לאזכר את רשות השידור וגלי-צה"ל רק לעניין האפיקים בשביל שמבחינת תשתיתית בגלל איזשהו הסדר בחוק התקשורת - הם לא ייפגעו.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, אנחנו לא מחייבים את גלי-צה"ל ורשות השידור לפנות לקבל רשיון על-פי חוק התקשורת.

נגה רובינשטיין: מכיוון שהפעילות שלהם מוסדרת כבר בחקיקה הספציפית שלהם.

אלדר דוכן: יתירה מכך, רק להוסיף, האם שאתם רוצים להשוות את התנאים - אתם רוצים שיהיו כפופים למועצה ולמליאה?

דוד בן בסט: ראשית כל, אומרת כאן נציגת המשפטים, שהם לא עובדים על-פי חוק.

דוד בן בסט: אנחנו עובדים בדיוק על-פי חוק.

דוד בן בסט: והנאמר כאן שלא עובדים על-פי חוק - זה לא נכון.

דוד בן בסט: אני מתייחס לטרמינולוגיה, אמרת "לא עובדים על-פי חוק".

דוד בן בסט: התייחסתי לזה ואני ממשיך הלאה.

דוד בן בסט: אנחנו לא מבקשים להכפיף לא את כל קול ישראל ולא את גלי-צה"ל.

דוד בן בסט: אנחנו מבקשים להכפיף את עצמנו ואין מצב כזה.

דוד בן בסט: לא יכול להיות מצב כזה.

דוד בן בסט: ואני אתן דוגמה של מה שקרה רק לאחרונה.

דוד בן בסט: גלי-צה"ל עובדת גם מכוח החוק כמונו בדיוק.

דוד בן בסט: אמנם היא תחנה רדיו ממלכתית, אבל גלי-צה"ל, בית-המשפט העליון החליט והכריז שהיא עוברת עבירה חד-משמעית.

דוד בן בסט: בית-המשפט העליון הכריז על זה, לא אני.

אתי בנדלר: באיזה עניין?

דוד בן בסט: בכל הנושאים של הפרסומות וכו'.

אתי בנדלר: ממש זה לא מה שנקבע, אבל לא משנה.

אתי בנדלר: בית-המשפט העליון קרא להסדיר את זה בחקיקה.

דוד בן בסט: מה שאני אומר כאן זה לא צריך להיות מצב שבו אנחנו נופלה לרעה לעומת תחנות אחרות שעולות על הפלטפורמה.

דוד בן בסט: פה לא מדובר ברדיו האנלוגי - פה מדובר ברדיו הדיגיטלי.

דוד בן בסט: אני מבקש לפעול בתנאים זהים לכולם.

דוד בן בסט: אני לא מבקש שירעו לנו את התנאים בעליה לפלטפורמה.

דורון אבני: אני חושב שהצעת החוק צריכה להישאר כפי שהיא כרגע.

דורון אבני: יש אבחנה ברורה בין רשות השידור וגלי-צה"ל שמשדרים.

דורון אבני: כפי שנאמר פה, לפי חוק מסוים שתוחם את דרך הפעילות שלהם לבין תחנות הרדיו האזורי.

דורון אבני: שכמו שהיום הן לא משדרות בואקום, יש להן זיכיון שקובע תנאים מסוימים.

חיים פרננדס: משפט אחד רק.

חיים פרננדס: בסעיף 72 (ו)(א) (1) כתוב: "רשות השידור כמשמעותה בחוק רשות השידור - 4 אפיקים;" אנחנו מציעים לשנות את זה ל-5 אפיקים.

אתי בנדלר: למה?

חיים פרננדס: זה לפי איזשהו סיכום שיש גם בין שר התקשורת לבין שר האוצר.

אתי בנדלר: איזה אפיקים יש להם היום?

נגה רובינשטיין: סליחה, זה לא היה בממשלה, אנחנו לא יודעים מזה.

אמנון כהן: זה יישאר ארבע.

אתי בנדלר: אני גם שומעת שהם אומרים שהם בכלל לא מעונינים בזה.

אתי בנדלר: אז למה להגדיל להם.

אלדר דוכן: "(ב) בעד הפצת שידורי רדיו כאמור בסעיף קטן (א) רשאי בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור, לדרוש מכל אחד מהגופים המשדרים האמורים באותו סעיף קטן תשלום סביר, ובאין הסכמה ביניהם לעניין גובה התשלום - תשלום בסכום שיורה השר, לאחר התייעצות עם המועצה, לפי התשלום המשולם על ידי בעלי רשיונות אחרים לשידורי רדיו, ובהעדר תשלום כאמור - תשלום בסכום שיורה השר כאמור על-פי עלות השימוש לפי שיטת חישוב כפי שיורה, בתוספת רווח סביר.

אלדר דוכן: " הסעיף הזה בעצם קובע שבעל הפלטפורמה חייב להעביר תכנים שמפורטים בסעיף קטן (א).

אלדר דוכן: כלומר, רשות השידור ומי שהיה בעל זיכיון אזורי ערב תחילת החוק.

אלדר דוכן: ברגע שאנחנו מטילים על בעל התשתית להעביר את התכנים של תחנות מסוימות - הוא רשאי לדרוש תשלום עבור השימוש בתשתית שלו.

אלדר דוכן: את הנושא הזה של התשלום מסביר סעיף קטן (ב).

אלדר דוכן: כלומר, הוא קובע תשלום סביר.

אמנון כהן: בעל התשתית, הוא קובע את המחירים?

אלדר דוכן: לא.

אלדר דוכן: יש כמה אופציות איך ייקבע התשלום.

אלדר דוכן: הסעיף הזה אומר ככה.

אלדר דוכן: למשל, נניח שהשרים הורו לפי סעיף קודם שקראנו, שרשיונות רדיו ספרתיים יוענקו בדרך של מכרז.

אלדר דוכן: אם המכרז היה לגובה התשלום שהם משלמים ונקבע תשלום מסוים שהאחרים צריכים לשלם - אז אותו תשלום שהאחרים משלמים לבעל התשתית - גם הם ישלמו לו לבעל התשתית, בהעדר תשלום כאמור, אז ייקבע תשלום סביר כפי שיורה השר ובשיטת חישוב שהוא יורה.

אלדר דוכן: זה על מנת שאם הם לא יגיעו להסכמה.

יניר פלג: אם הוא רוצה להעביר אותם - שיעביר אותם.

יניר פלג: יש לי בעיה עם סעיף קטן (ב) בנושא של התשלום.

יניר פלג: אין הצדקה להפעיל על רשות השידור תשלום מכיוון שרשות השידור יכולה להפיץ את השידורים שלה בצורה דיגיטלית בלי שום תשלום.

יניר פלג: אז חבל שאין את הכסף לתשלום הזה מתוכו.

יניר פלג: רשות השידור בעצם היא הגוף היחיד פה מכל הגופים שמוזכרים, שמשדרת גם שידורי טלוויזיה לוויינים.

יניר פלג: כמו שניסה, אני לא איש טכני, אבל כמו שניסה מהאנשים הטכניים, בכל הלומת לווין טלוויזיה אפשר לשדר למעשה בלי תוספת מחיר גם - - -

אלדר דוכן: לא בכלל לא.

אלדר דוכן: כי כל הסעיף קטן הזה מדבר רק על בעל הזיכיון לתשתית.

אלדר דוכן: אם הוא משדר באמצעות לווין .

נסים אלקבץ: אני לא צריך את התשתית.

נסים אלקבץ: הוא כן יכול לחול.

נסים אלקבץ: אם השר יורה לו לשדר אותי, אז כן זה יכול לחול עלי, ואז יחול גם כפל תשלום.

אתי בנדלר: מספר פעמים אמרתם שזה לשיקול הדעת של רשות השידור או של גלי-צה"ל.

אתי בנדלר: אם הם ירצו - ישדרו.

אתי בנדלר: לא ירצו - לא ישדרו.

אתי בנדלר: אבל זה לא בא לידי ביטוי בנוסח כאן.

אלדר דוכן: אז הנוסח לא טוב, והכוונה שלנו היתה שכמובן רק אם הם יבקשו.

אתי בנדלר: אפשר להוסיף.

אתי בנדלר: "אם הורה לו השר לעשות כן, על-פי בקשת אותו בעל זיכיון".

יניר פלג: ותיקון קטן נוסף, וזה בכל הנושא של סעיף קטן (א), הייתי מוסיף גם ברשות השידור וגם בגלי-צה"ל במקום ארבעה אפיקים - עד ארבעה אפיקים.

יניר פלג: ובמקום שני אפיקים - עד שני אפיקים.

אמנון כהן: ההערה מתקבלת.

נסים אלקבץ: השאלה אם השר יכול לעשות משהו.

נסים אלקבץ: גלי-צה"ל יש לו שני אפיקים והוא החליט שהוא רוצה לתת לנו רק אחד.

אמנון כהן: עד שתיים יש לך זכות לקבל.

נגה רובינשטיין: אם כתוב "עד"\

נגה רובינשטיין: האם לשר לא יהיה שיקול להגיד פחות.

אלדר דוכן: אם כתוב "עד" - אז המשמעות היא שיהיה.

נגה רובינשטיין: העניין שרשות השידור בכל אופן תקבל פחות, נכון?

אתי בנדלר: לכאורה השר יכול להחליט על אחד.

אתי בנדלר: אבל שוב, שיקול דעת זה מופעל על-ידי שר, צריך להתקבל בסבירות וכשיש שם אופציה בהתאם לחוק לשניים.

נסים אלקבץ: אם יורשה לי נראה ההגיון הפוך.

נסים אלקבץ: כלומר, נראה לי שהשר לא יכריח את רשות השידור לקיים ארבעה אפיקים, אם לא תרצו בכך.

נסים אלקבץ: לעומת זאת הוא כן יוכל למנוע מכם ומאתנו, אם ירצה, שניים ואתם ארבעה, פתאום יאמר לכם: רק שניים רק שלושה, אנחנו רק אחד.

נסים אלקבץ: אז נראה לי שעדיף להשאיר את זה במתכונת הנוכחית.

אתי בנדלר: זה לא נכון לכתוב.

עידו מור: יש כאן סעיף שהוא מאוד עקרוני מבחינת תחנות הרדיו האזורי.

עידו מור: סעיף קטן (3).

אמנון כהן: עברתי אותו כבר.

עידו מור: אבל אדוני הוא סעיף עקרוני.

אמנון כהן: עברתי אותו כבר, לא מתאים לך, זה בסדר.

אמנון כהן: לסעיף (ב) יש לך משהו?

עידו מור: לא, אני מבקש להתייחס לסעיף קטן (3).

אמנון כהן: לא, אני לא רוצה לאפשר לך.

אתי בנדלר: אדוני, שזה יהיה "עד" רק.

אמנון כהן: אין לי זמן יותר, אני חייב לסיים.

אמנון כהן: אם את אומרת "עד", אנחנו משאירים את "עד" לשתיים.

אמנון כהן: את התוכן תתקן מה שכתוב בסעיף (ב) בנוגע לרשות השידור שדיברו לשנות שם.

אלדר דוכן: זה ב-(א), אם הוא ביקש.

אתי בנדלר: כן.

אמנון כהן: אז אנחנו עד סעיף 72ז.

אמנון כהן: (א) הגענו.

אמנון כהן: ואנחנו נחליט מתי נמשיך את הדיון.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.